19 
kronbladet alltid enfärgadt tämligen mörkt gult. — 
En latinsk diagnos lyder så : 
Forma luteo-coerulescens n. f. Gracilis; flori¬ 
bus parvis (vel- subparvis); petalis supremis coerule- 
scentibus vel cyaneis^ mediis albido-flavescentibus 
plerumque apice ± coerulescenti^ infimo toto sat ob¬ 
scure luteo. — Håsta ängar; en täkt vid Hedebäcken. 
' Till föregående form sluter sig f. aurantiaca 
Witte. De öfversta kronbladen hafva hos denna form 
bibehållit den mera blåvioletta färgton, som förekom¬ 
mer hos var. luteo-coerulea, fast icke så mörk som 
hos denna. De mellersta kronbladen hafva blifvit 
nästan rent gula och det nedersta enfärgadt orangegult. 
Forma aurantiaca Witte, in Bot. Not. 1. c. 
Differt a forma principali petalis mediis totis fere 
luteis (rarius apice dilute violascenti), pet. infimo au¬ 
ran tiaco. Håsta ängar. — I Bot. Not. 1. c. beskrif- 
ves denna form (från Medelpad) äfven med ”smärre 
blommor och smalare kronblad”. De af mig här 
funna ex. hade emellertid blommorna af normal stor¬ 
lek och kronbladen af ungefär samma bredd som hos 
.hufvudformen. 
Var. roseola Witte. Här och där, merendels i 
enstaka exemplar. — Af denna varietet fann jag 
sparsamt tvenne särdeles vackra former. Den ena 
har alla kronbladen nästan lika färgade, mörkt rosen¬ 
röda med dragning i purpur. Den andra afviker 
från hufvudformen på samma sätt som var. luteo- 
coerulea från var. versicolor. Jag skulle därför 
nog gifvit den rang af varietet, såvida jag icke fun¬ 
nit alltför få exemplar för att kunna tillräckligt nog¬ 
grant iakttaga dess variationsförmåga. — Latinska 
diagnoser på dessa båda former få följande lydelse : 
Forma purpurascens n, /. Petalis omnibus 
floris adulti fere concoloribus, sat obscure roseo-pur¬ 
purascentibus. 
