10 
så långa som hos den typiska ß. integerrimum Doll. 
— Till denna form hörde den förut omnämnda, vid 
vägen till Fiskeby förekommande f. alhido-sulfureum! 
Melampyrum silvaticum L. a. typicumO. G. "Westerl. 
— Utom f. (lentatum Schur, som fanns spridd här och 
där, påträffade jag vid Hudiksvall flera anmärknings¬ 
värda former. Beträffande färgvariationerna hos blom¬ 
man är att märka, att de uppgifna färgerna före¬ 
komma endast under antesen ; vid förvissnandet anta¬ 
ger kronan (med nedannämnda undantag) alltid en 
zL- rostbrun färgning. 
Forma alhidum Glaab in Deutsch, bot. Monatsschr. 
1894, p. 23. Kronan med hvitaktig pip och hvit¬ 
gult bräm, med underläppens bucklor höggula. Idenor: 
Sund (i en skuggig löfbacke, ^ , 1905). — Ljusgrön 
och mycket spenslig, vanligen med 2 par korta, upp¬ 
rätt utstående grenar, med eller utan 1 bladpar mel¬ 
lan öfversta förgreningen och hufvudstjälkens nedersta 
blommor; stödjeblad långa och smala, alla helbräddade 
(någon gång de öfversta vid basen med en liten obe¬ 
tydlig tand på ena eller båda sidorna). — En modi¬ 
fikation af denna form, med kronbrämet på samma 
individ än hvitgult, än (i synnerhet underläppen) 
rosafärgadt, påträffade jag i några få exemplar på ett 
solöppet ställe utmed vägen till Sanna. Denna färg¬ 
variation omnämnes af J. Murr i Deutsch, bot. Mo¬ 
natsschr. 1898, p. 110, från Tyrolen. Den skiljer 
sig från följande, f. versicolor, genom sina ljusare 
färger, hvarför den säkerligen bör hänföras till f. 
albidum; så mycket mer som kronan hos båda dessa 
variationer vid förvissnandet antager icke en rostbrun, 
utan en mörkt rosenröd färgning. 
Forma versicolor A. A. Lindström in Bot. Not. 
1903, p. 276. Kronan är hos den nyutslagna blom¬ 
man oftast ljusgul, med underläppens bucklor något 
mörkare, nästan pomeransgula, och pipen nederst nästan 
