8 
vanligt än den form, som har ljust hvitgul eller 
hvitaktig pip och ljusgult bräm. Kring Hudiksvall 
är förhållandet alldeles omvändt. Kronan är här 
nästan alltid helgul och har ofta en praktfull, hög-^ 
gul färgton, ej sällan med några små purpurröda 
fläckar i öfverläppens spets och på undre sidan af 
underläppen. — Jag påpekade vidare 1. c., att såväl 
hos den vid Alingsås vanliga färgvariationen som 
hos f. hiteuni A. Bl. och f. alhidiim A. Bl. un¬ 
derläppens insida är försedd med två pomeransgula 
eller orangeröda fläckar. — En ny variation påträf¬ 
fade jag härstädes i mängd i något solöppna skogs- 
bryn vid vägen till Fiskeby. Kronan nästan enfärgad^ 
vanligen hvitaktig med en svagt gröngul anstrykning^ 
stundom rent hvit med underläppens insida svagt 
gröngul. Utom genom sin säregna färgnyans skiljer 
sig denna form från de tre ofvannämnda genom sak¬ 
naden af de pomeransgula eller orangeröda fläckarna 
på underläppens insida. Den må erhålla namnet fl 
albido-sulfureum n. f. 
Af a. vulgatum (Pers.) påträffade jag: 
Forma digitatum Schur. Tuna: Fiskeby; Main. 
— På solöppna torrare ställen förekommo ej sällan 
öfvergångsformer mellan hufvudformen och denna form, 
liksom den senare tämligen lågväxta och rikt lång- 
greniga, med grenarna vinkelrätt utstående, men spens¬ 
ligare och med högbladen af normal storlek och fli¬ 
kighet. 
Forma extremum C. Gr. Westerl. Idenor: Sund; 
Tuna: Tolsta. -— Denna form skiljes i allmänhet lätt 
från den föregående, såsom diagnoserna i Bot. Not. 
1. c. p. 7 visa. Äfven växplatsen synes vanligen 
vara olika för dessa båda former. Forma digitatum 
har jag nästan alltid funnit på solöppna ställen, så¬ 
som i skogsbryn, på afröjda ställen i skogar o. dyl.; 
fl extremum däremot föredrager afgjordt mera skug¬ 
giga lokaler. På grund af sin höga och tämligen 
