2 
mor mörkt rosenröda, med nyans af anili nrödt. Hu¬ 
diksvall, vid Köpmanberget (fuktig gräsmark, 
1904). En vacker, högvuxen form, med stjälk och 
blad tämligen rikligt ullhåriga, men holktjällen nästan 
glatta, endast i kanten glest håriga; bladen fint och 
oregelbundet flikiga, de nedre delvis 3 gånger par- 
bladigt delade. 
Var. collina Becker. Tuna: Tolsta (en torr, solig 
kulle, ^'^/7 1905). — Strålblommorna hade den för 
denna varietet mindre vanliga ljusröda färgen. 
A. ptarmica L. Hudiksvall: vid Galgbergsbäcken 
Tuna: Håsta. — f. angustissima Heimerl, Arten Sect,. 
Ptarmica d. Gatt, Achillea, in Denkschr. Akad. Wiss.- 
Wien XLVIII (1884), p. 173. Stjälk nedtill glest, 
upptill tätare hårig; blad 2—3 mm breda, åtminstone 
de öfre undertill eller på båda sidor i silkeshåriga. 
Hudiksvall: åkrar nära Kullbäcken; Tuna: Tunby n. 
Tanacetum vulgare L. — Denna växt synes¬ 
under de senaste åren hafva spridt sig betydligt i 
Hudiksvallstrakten. I WistrÖm’s ’’Förteckning’'’ upp- 
gifves den förekomma ”flerestädes”, men kan nu nästan 
kallas allmän. Ofta uppträder den i stora massor, i 
synnerhet i stadens omedelbara grannskap. Den trif- 
ves här icke blott på ruderatplatser och vid väg¬ 
kanter, utan väljer äfven gärna täkternas dikesrenar 
till förekomstort. — Beträffande bladens flikighet 
kunna 2 hufvudformer urskiljas : a) f. typicum B. v, 
Mannag., Fl. V. Nied.-Österr., p. 1204 (1893) = f. 
latisectum Pospichal, Fl. österr. Küstenl., II. p. 874 
(1899): de mellersta bladen 1 gång parbladigt delade; 
flikarna grundt klufna, med mera tättsittande, bredt 
jämnbreda eller kort äggrundt lansettlika, föga sågade 
småflikar, eller blott ojämnt sågade med helbräddade 
sågtänder. — b) f. tenuisectum B. v. Mannag. 1. c.: 
de mellersta bladen nästan 2 gånger parbladigt delade; 
flikarna af l:sta ordningen djupt delade, med mera 
glest ' sittande, smalt lansettlika, hvassågade, ofta ge- 
Ti Hl, 
\ 
\ 
