88 
4 
afbruten af de något större HorredsjÖn och Lygnern 
samt någre mindre sjöar, i åtskilliga bukter upp till 
den del af Västergötland, som hör till Göteborgs län. 
Detta område, nämligen Säfvedals, Askims och Östra 
Hisings härader jämte tillhörande skärgård (de s. k. 
svenska öarne), har ostridigt af ålder hört och hör 
ännu till Västergötland, hvars västgräns här sålunda 
är Kattegat. Men då detta kustlandskap äfven i flo- 
ristiskt afseende öfverensstämmer med Bohuslän, upp¬ 
tages det ofta i växt för teckniu gar öfver detta sist¬ 
nämnda, dock icke undantagslöst, ty växeställen inom 
området angifvas i floror äfven enligt formlerna Vg. 
{Ghorg) och Vg -f Ghorg. Norr om detta område ut- 
o 
gör Götaälf vattengräns mot Bohuslän upp till Åker¬ 
ström^ där landgräns åter vidtager, i det Väne härad 
sträcker sig väster om älfven och med socknarne 
Nagl um ^ Väne Nyr och Vassända gränsar till Bohus¬ 
län och Dal. Och härmed hafva vi återkommit till 
vår utgångspunkt Vänersborg. 
IL Förslag till Västergötlands indelning i 
mindre florområden. 
Elias Fries har i Summa Vegetabil. Scand. vid 
större horområdens fördelning i mindre till indelnings¬ 
grund valt de fyra hufvudväderstrecken jämte ”in 
media parte”, men då hans hithörande större område 
är hela Götaland, gäller den icke specielt Västergöt¬ 
land. A. Berlin torde därför vara den förste, som (i 
Den Geografiska Utbredn. Af Skandinav. Halföns Fa- 
nerog. och Ormb.) föreslagit en genomförd indelning 
af landskapet i mindre områden. Han tänker sig 
Hemmanen Surte och Skårdal i Nödinge socken lära for¬ 
dom lydt under Bohus fästning samt därför räknats till Bohuslän, 
och på generalstabens karta bladet ”Göteborg Litografiskt Öfver- 
tryck 1891” vinklar den utprickade länsgränsen in omkring dessa 
namn öster om Götaälf, 
