89 
linier dragna från Falköping så, ait tre mindre flor- 
områden uppstå^ nämligen ”Södra V. Gr.”, ”Veners- 
trakten och Vetterstrakten”. Mot detta för öfrigt 
goda förslag kan anmärkas, att de mindre områdena 
ändå blifva för stora, samt att det enhetliga Vadsbo 
härad och den ännu enhetligare Falbygden fördelas 
på skilda florområden. Utan anspråk på att hafva 
funnit det lämpligaste vågar jag därför föreslå föl¬ 
jande indelning, där hvarje område har (i stort sedt) 
en viss naturlig enhetlighet : 
1 . Norra området: Vadsbo härad med undantag 
af Billingens nordände, som inskjuter på området. 
Med bortseende från Tivedens skogsbygd skulle om¬ 
rådet kunna kallas ”norra slätten”. 
2. Väner sområdet: Kinne, Kinnefjärdings, Kål¬ 
lands och Ase härader med undantag af Kinnekulle 
och Lugnåsberget samt de ^mindre delar af Hunne- 
och Halleberg, som ligga i Ase härad. 
3. Vätter sområdet: Kåkinds och Vartofta hära¬ 
der med undantag af inom området belägna silur- 
formationer. 
4. Slätthygdsområdet (”västra slätten”): Skånings, 
Viste^, Barne och Laske härader. 
5. Inre Shar ahor g sområdet: Valle, Gudhems, Vil¬ 
ske och Frökinds härader med undantag af inom om¬ 
rådet belägna silurformationer. 
6. G Ötaälfsområdet : Väne, Flundre, Aie och Vätle 
härader med undantag af större delarne af Hunne- 
och Halleberg i Väne härad. 
7. Inre Al fsborgsområdet : Bjärke, Kullings, Bol- 
'lebygds, Gäsene, Vedens, As och Red vägs härader. 
8 . Södra området: Kinds och Marks härader. 
9. Silur området: De kambriska och siluriska af- 
lagringar, som med ett gemensamt namn bruka kallas 
Västgötabergen. Då de särskilda bergen hvarken 
kunna lämpligen fördelas på angränsande florområden 
och ejheller hvar för sig betraktas såsom själfständiga 
