90 
llorområden, måste de här sammanföras, men böra, då 
de ej bilda ett geografiskt helt, fördelas i följande 
grupper : 
a. Hunne- och Halleberg. 
b. Kinnekullcj hvartill . närmast sluter sig det 
lilla Lugnåsberget. 
c. Billingen med sina båda flyglar Borgunda- 
berget (Bornaberget) och Brunnhemsberget. 
d. Falbygdsbergen jämte den mellan dem belägna 
o 
högslätten Falbygden: Mösseberg^ Alleberg och de tre 
blott genom obetydliga dalgångar åtskilda Plantaberget 
(Högstenaberget), Hvarfsberget (Kungslenaberget), Ge- 
rumsberget (Mularpsberget) samt det lilla Gisseberg. 
10. Göteborgsområdet : Säfvedals och Askims (samt 
Östra Hisings) härader, om man vill räkna dem till 
västgötaflorans område. 
Om dessa florområden, som i en växtförteckning 
lämpligen kunna betecknas med stora bokstäfver eller 
romerska siffror, anses för stora, så må häraderna, 
betecknade med små bokstäfver eller s. k. arabiska 
siffror, bilda underafdelningar. I stället för geogra¬ 
fiska namn, kunde man då få formlerna A : a, A : b 
eller 1:3, 1:4 o. s. v. Detta kunde blifva en öf- 
vergång till det praktiska förfarandet att för ett lands 
eller florområdes indelning nyttja ”numrerade rutor”. 
III. Kättelse af felaktigt skrifna ortnamn och några 
andra topografiska uppgifter. 
Namn på speciallokaler utan uppgifvet socken- ' 
namn hafva, då de rört mindre sällsynta växter, här 
uteslutits. Växternas nomenklatur är i denna och 
följande afdelningar enligt Points-Förteckning Lund 
1900. 
Algustrum (Setaria viridis i Wng 1—2 uppl.) 
månne — Algus torp? 
