158 
man här en god hjälpreda vid studerandet af nämnda 
växter. Flera specialister hafva hjälpt utgifvaren, men 
man kan icke hafva anspråk att här få beskrifning 
å alla små former af Hieracier. Vi finna här t. ex. 
Silene tatarica från Ostfinmarken och Callitriche pedun- 
culata från Söndfjord, men icke Älchemilla pratensis 
Schmidt, af hvilken Baser skulle ha sett ex. från 
Bergen (enl. Bot. Not. 1899 p. 53). 
Fernald, M. L., The North American species 
of Eriophorum. (E-hodora 1905 p. 81—92, 129—136). 
De nordiska Eriophora hafva varit bearbetade af 
fiera svenska botanister, ss. bland de äldre : Fries, 
Nylander, N. J. Andersson, Björnström; och nomen¬ 
klaturen har undergått åtskilliga förändringar. Se 
här Fernalds åsikter om några. 
Eriophorum Chamissonis Meyer uppgafs från första 
början förekomma både i Kamtschatka och Unalaschka 
samt i Altai. Ex. från Altai hafva visat sig tillhöra 
E, callitlirix Cham. Men både Ledebour och Meyer 
grundade den nya arten på ”E. intermedium Chamisso 
in litt.” och Meyers beskrifning och figg. visa tydligt 
att det var fråga om den senare beskrifna E. russeo¬ 
lum Fr. Förf. anser att Meyers namn bör bibehållas. 
Var. alhidum Nyl. 1852 är ett äldre namn än v. can¬ 
didum Norm. 
Den äkta E. callithrix Chaaa. är en gröfre växt 
med i kanten sträfva blad och äggrundt-lansettlika 
axfjäll samt bör ej förväxlas med den spensligare E. 
vaginafum v. opacum^ som förf. anser för egen art. 
De skiljas af förf. i korthet på följande sätt: 
E. callithrix. Upper sheaths distinctly inflated, 
culm trigonous and (under the lens) scabrous at tip; 
pits of the receptacle with obtusely angled lower walls. 
E. opacum. Upper sheaths close or scarcely 
inflated; culm terete, glabrous at tip; pits of the 
receptacle with rounded walls. 
