Vierhapper, F., Monographie der alpinen Eri- 
geron-Arten Europas und Vorderasiens (Beih. Bot. 
Centralblatt. Bd. 19, 2, 1906, p. 385—560 + 6 t. + 2 
kart.) 
Förf. har följt Cassini i att ur Erigeron utbryta 
släktet Trimorpha^ bestående af de arter som haf va 
3 slags blommor: rörformiga^ tvåkönade diskblommor 
samt smalt rörformiga .honliga strålblr, hvaraf de yttre, 
men ej de inre, äro tunglika. Till Erigeron höra da 
arter med 2 slags blr: tvåkönade i midten och hon¬ 
liga rörformiga i kanten. 
Trimorplia horcalis Vierh. är den nordliga form, 
som i allmänhet kallats Erigeron alpinus, hvilket senare 
namn förf. reserverar för den ras, som finnes söderut 
och i Asien. Förf. sjelf fattar artbegreppet mycket 
trångt och säger att den, som fattar det vidt, får 
betrakta flera af förf:s arter som underarter eller raser, 
så t. ex. Tr. horealis soui en nordlig ras af Tr. alpina. 
Den senare har de flesta rosettbladen tillspetsade, ej 
trubbiga såsom vanligen hos T. horealis. 
’^Trimorpha alpina Vierhapper hoc loco, non J. E. 
Gray, Nat. Arr. Brit. pl. II, p. 467 (1821)” skrifver 
förf., men då Gray är den förste, som har denna 
namnkombination, så borde väl förf. — enligt refis 
åsikt — påvisat hvad som menas med Grays namn. 
Visserligen citerar Gray som synonym Erig. alpinus 
Lin. S. P. (som L. kände endast från Alperna), men 
beskrifningen är ej hämtad från Linné, utan synes 
afse engelska exemplar och uttrycken ”leaves blunt — 
— stems many, mostly without branches” tyder ju 
något mer på T. borealis, som också finnes i Eng¬ 
land, än på alpina. Anser man sig ej kunna använda 
Grays namn T. alpina för T. horealis^ så bör det 
enligt refis åsikt anses som ett kollektivnamn och, 
när det användes i samma omfattning som Vierhapper 
gjort, bör det skrifvas T. nljnna (L.) Gray ex. p. ; 
Vierh. emend. 
