238 
grens ”Svensk Flora’^ en början är gjord atfc i samband 
med artbeskrifningen lemna uppgift om hittills kända 
färgvarieteter under egna namn. 
En i berörde afseende mycket varierande art är 
den i södra och mellersta Sverige mycket allmänna 
blåsippan, Anemone Hepatica, af hvilken nyssnämnda 
hora upptager ej mindre än fyra färgvarieteter, neml. : 
/. rosea Neum.: blommor rent röda. 
/’. violacea: blommor violetta. 
f. albiflora: blommor hvita, och 
/. variegata^ Neum. : blommor spräckliga i blått 
och hvitt. 
Ståndortsuppgifter äro ej lemnade och någon när¬ 
mare utredning om dessa formers konstans föreligger 
ej, så vidt mig är bekant, med undantag af för f. 
rosea. Neum. hvilken utförligt omnämnes uti 
”Botaniska anteckningar från en resa i södra och 
mellersta Norrland år 1885” af L. M. Neuman (Bo¬ 
taniska Notiser, 1885, pag. 145), 
Att man här har att göra med en fullt konstant 
färgvarietet framgår tydligt af den 1. c lemnade be- 
skrifningen. Deruti anföres bl. a.: ”Såväl de gamla 
stånden (iakttagne 1884) som de unga, hvilka uppen¬ 
barligen voro fröplantor från år 1882 eller 1883 
hade sistlidne vår (1885) röda blommor. Att blom¬ 
mornas färg i dessa fall nedärfts med fröna är redan 
af det nämnda tydligt; bästa beviset derför ligger dock 
i det förhållandet, att personer, i trakten inflyttat den 
röda varieteten i trädgårdar, insamlat dess frö, skickat 
bort dessa att sås på andra orter och erfarit att de 
uppkomna plantorna bibehållit sin klart röda färg.” 
Af förbiseende har fyndorten ej angifvits, men 
att döma af uttrycket ”i stadens närhet” har jag tagit 
för afgjort att det är Sundsvall som afses. 
F. rosea är enl. P. W. Wiström ”Bidrag till Da¬ 
larnes Flora” äfven anträffad vid Hedemora, Brunn- 
