241 
gårdsfolket, h vadan ett förbiseende af en hvitblommig 
forms uppträdande knappast kan hafva egt rum. 
De anträffade exemplaren voro af kraftig växt 
med violettfläckiga, långhåriga stänglar. Svepeblad 
violett färgade. Kalkblad på öfre sidan rent hvita, 
glänsande, i knopp d. v. s. på undersidan stundom 
af en något rödskimrande färgton, hvilken dock vid 
blommans utslående i de flesta fall försvann. Ståndar- 
knappar hvita med violettfärgade knappband. 
För utrönande af hvad en förändrad jordmån 
kunde hafva för inflytande förflyttades några exemplar 
till ett par trädgårdar uti staden, hvarjemte äfven ett 
par stånd sändes till Bergianska trädgården. 
Då under tvenne på hvarandra följande vegeta¬ 
tionsperioder samtlige inplanterade stånd bibehållit sina 
egenskaperp.utsåddes under sommaren 1902 frön från 
ett i min trädgård befintligt exemplar. 
Vare sig nu fröen myllats ned för djupt, eller af 
någon annan orsak, nog af, först våren 1905 erhölls 
af utsådden 5 st. blommande plantor. 
Dessa visade sig fullständigt öfverensstämma med 
moderplantan, äfven stängelns och svepebladens vio¬ 
letta färg hade bibehållits hos afkomman. 
Här föreligger alltså tydligen ett ab initio iakt¬ 
taget fall af retrogressiv mutation: uppträdande af en 
från typen genom ofärgade blommor skild form, hvil¬ 
ken egenskap befunnits ärftlig. 
På grund af den kraftiga växten, och de rent 
hvita, glänsande kalkbladen har jag kallat denna form 
/. splendida. 
De exemplar af v. alba jag hittils sett, fr. 
I samband härmed vill jag påpeka ett, så vidt mig är bekant 
ej omnämdt förhållande rörandejjståndarknapparnes färg hos f. typ. 
Samtliga floror nppgifva dessas färg livit och detta är alldeles riktigt 
hvad sjelfva ståndarlcnapparne angår. Ståndarknapphande^is färg. 
deremot, kan vara både violett och hvit, dock icke detta samtidigt 
hos samma individ. Båda formerna förekomma emellertid blandade 
och någon orsak till skiljaktigheten har det ej lyckats mig påvisa. 
