255 
der Gattung Hieracium. (Ber. Deutsch. Bot. Ges. 
1906, Bd. 24 s. 157—161 + t. 11). 
R aunkiær och Ostenfeld visade att Hieracium 
och Taraxacum kunde utbilda grobara frukter utan 
befruktning. Mur beck och Ju el bidrogo genom 
sina undersökningar 1904 till förklaringen däröfver. 
M. visade att parthenogenesis (apogami) ägde rum. 
Ostenfeld har fortsatt sina undersökningar hos 
Hieracium genom hybridförsök och fått fram flera 
hybrider, t. ex. mellan H. aurantiacum och excellens^ 
af hvilken sistnämnda art han hade uteslutande hon¬ 
exemplar. 
Subgenus Stenotha har arter med typisk be¬ 
fruktning ; Pilosella har dels arter, hos hvilka apo¬ 
gami icke förekommer, dels andra med både typisk 
befruktning och apogami. Hos subg. Archhieracium 
visa många arter apogami, med undantag af umhel- 
/a^wm-gruppen. Förf. innefattar här i ”apogami” äfven 
”apospori”. 
D:r Rosenberg har hjälpt O. med cytologiska 
undersökningar, som skola beskrifvas i Bot. Tidsskr. 
Efter hans förberedande uppsats referera vi resultatet 
af undersökningarne hos H. excellens. 
I de flesta fröämnena försiggår tetraddelning 
med reduktion af antalet kromosomer. Några så ut¬ 
bildade embryosäcksanlag utväxa till embryosäckar, 
som äro normalt -utbildade och kunna befruktas, så¬ 
som ju den med H. aurantiacum frambrakta hybriden 
visar. Sällan utvecklas apogamiska embryosäckar 
(liksom hos Taraxacum). Men vanligen sker utveck¬ 
lingen på annat sätt. En cell under fröämneskärnan 
tilltager i storlek, förtränger embryosäckstetraderna 
och antager ett embryosäcksliknande utseende. I 
denna cell bildas 8 cellkärnor och slutligen ett em¬ 
bryo. Då det här handlar om en cell utom spor- 
angiet, hvilken utan förmedling af sporer utväxer 
till en gamofyt (embryosäck), anser förf. att här före- 
