o 
utförligare 1745 ‘). Ar 1753 gaf han den namnet 
L. quercina ^). Växtlokalen anger Linné något olika, 
än ”på östra sidan”, än ”på södra sidan åt öster af 
lilla Carlsöen^\ Efter 1741 följde en lång tidrymd, 
då ingen återfann L. quercina på denna ö. Botani¬ 
sterna voro efter Linnés tid icke fullt på det klara 
med denna art, och ingen trodde väl, att den ännu 
skulle finnas kvar på Lilla Karlsö, då den helt ovän¬ 
tad t återfanns af Dr K. Hedbom den 20 juli 1890 
bland klipporna på öns sydöstra sida ^). De hem¬ 
förda exemplaren öfverensstämma med herbarieexem- 
plar från mellersta Europa, hvarföre det icke längre 
kan vara något tvifvel om, att Linnés L. quercina 
hör till samma art som den efter ungerska exemplar 
beskrifna L. stricta W. & K. ^ — En annan med 
L. quercina kanske nära beslägtad art är den i södra 
turkiska Armenien förekommande L. arnicna Bois- 
sier ^), som kännetecknas af mycket smala jämnbreda 
bladflikar. * 
Om vi jämföra L. Chaixii med L. quercina^ så 
tyckes den enda synliga skilnaden mellan-dem ligga 
i olika bladform. Bladen är hos L. quercina parde- 
lade. De som sitta ofvan midten af stjälken äro djupt 
pardelade ända till sin spets (fig. 1 c). Längre ned 
på stjälken blir ändfliken större; till en början tri- 
angelformig, men längre ned bredt lancettlik och för¬ 
sedd med några smärre flikar vid sin bas. Hos de 
nedre bladen, som äro skaftade, äro dessa flikar helt 
obetydliga. För öfrigt äro de båda arteiuia till sin 
yttre form hvarandra lika. Frukten är svartbrun och 
försedd med ett kvarsittande, upptill skiflikt utbredt 
0 Carl Linnæi — Öländska och Gotländska Eesa. 0^45) 
Sid. 289. 
Linné, Sj^ecies j^lantarum (1753), p, 795. 
K. Hedbom, Lactuca quercina L. Återfunnen på Lilla 
Karlso. Botaniska Kotiser. 1891, p. 73. 
, *) Waldstein et Kitaibel. Descr. & Icon, plant. rar. Huim. 
I (1802), p. 47. 
*) Bo is sier, Flora orientalis. III (1875), p. 808. 
