281 
spröt af ungefär halfva fruktens längd och med un¬ 
dantag af den ljusa spetsen af samma färg som fruk¬ 
ten ^). Holkfjällen äro hos båda arterna i sin öfre 
del försedda med rödbruna punkter. Förekomsten 
af dessa punkter är en — redan af Linné framhål¬ 
len — karaktär, hvarigenom man mycket bekvämt 
och lätt kan skilja L. Chaixri och L. quercina från 
andra Lac^ieca-arter, som likna dem. — Någon jäm¬ 
förande anatomisk undersökning af bladen hos de 
båda arterna har jag tyvärr ej kunnat göra. 
L. quercina angifves af flertalet författare vara 
tvåårig. Hedan af Linnés redogörelse för densamma 
tyckes framgå, att den äfven i det hänseendet öfver- 
ensstärnmer med L. CJtaixii. ”Hoten är kiöttfull och 
trubbig”, heter det på det ställe, där Linné lemnar 
den utförligaste redogörelsen för densamma På ett 
annat ställe säger han: ”Hoten är tjok, står år från 
år” ^). Den sista uppgiften är litet tvetydig. Lätt 
kunde Linné vid midten af juli se, att den rot, han 
hade framför sig, hade left öfver från föregående år. 
Men det inses också, att det så tidigt på året icke 
var möjligt för honom att med säkerhet afgöra, om 
de blommande individen skulle komma att lefva till 
ett följande år. Ej heller har han genom sådd kun¬ 
nat förskaffa sig kännedom härom, då L. quereina 
torde få sina frukter lika sent mogna som L. Chaixii^ 
hos hvilken de mogna mycket sent på eftersomma- 
ren, och på den grund icke ger na kunde hafva några 
mogna frukter så tidigt som den 14 juli, då han 
Hos de botaniska trädgårdarnes ”X. quercina'"^ som icke 
är något annat än L. sativa L. är frukten liksom hos L, scariola 
L. och L. augiistana All. försedd med ett lätt affallande hvitt 
hårfint spröt, som är minst lika långt som frukten. Af L. augu- 
stana, som genom hela och taggfria blad erinrar om L. Cliaixii, 
ligga i UjDsala Universitets skandinaviska herbarium under namn 
af ”i. quercina'' exemplar, som enligt bifogad uppgift varit od¬ 
lade vid Westerljungs prestgård i Södermanland. 
Linné, Öl. o. Gotl. Hesa. Sid. 289 (1745). 
Kongl. Sw. Wet. Acadrs Handl. 1741, sid. 203. 
