293 
dels huru de på livarandra följande mutationerna 
förhålla sig till hvarandra^ sorn stundom synas kunna 
förlöpa ”in festen, im voraus bestimmten .Richtun¬ 
gen” med hänsyn till någon grupp af fysiologiskt 
hopkopplade egenskaper. Till sistnämnda företeelse 
skall jag vid tillfälle återkomma. 
H. de Vries, Die Svalöfer Methode zur Veredelung land¬ 
wirtschaftlicher Kulturgewächse und ihre Bedeutung für die Selek¬ 
tionstheorie, s. 354. Archiv für Kassen- und Gesellschafts-Biologie. 
3. Jahrg. (1906). S. 325-358. 
(Forts, fr. s. 276.) 
10. Samuelsson, G. Om de ädla löfträdens 
forna utbredning i öfre Öster-Dalarne. — Förf. kom¬ 
mer till det resultat, att ädla löfträd förr haft större 
utbredning i öfre Öster-Dalarne än man förut känt, 
samt att den postglaciala klimatförsämringen, som 
förorsakade deras tillbakaträngande, inträdt på öfver- 
gången mellan den subboreala och den subatlantiska 
perioden, således då Litorinahöjningen fulländats på 
något 10-tal ® när. 
11. Dahlstedt, H., Einige wildwachsende Ta- 
raxaca aus dem Botanischen Garten zu Upsala. — 
Af de iakttagna 12 arterna beskrifvas följande som 
nya: T. læticolor, fasciatum, interruptum, Kjellmanni. 
T. officinale subsp. tenebricans i Bot. Not. 1905 
anses här synonym med T. intermedium Raunk. 
12. Svedelius, N., Über die Algenvegetation 
eines ceylonischen Korallenriffes mit besonderer Rück¬ 
sicht auf ihre Periodicität. — I tropikerna äro hafs- 
kusterna icke öfverallt i saknad af litoralalger, utan, 
SS. förf. iakttagit på Ceylon, kan på passande ställen 
denna flora, både hvad individ- och artrikedomen be¬ 
träffar, knappast sägas stå tillbaka för vegetationen 
i tempererade haf. Florideerna äro i flertalet. 
Hufvudmassan af vegetationen består af peren- 
