301 
lerna undergå vid behandling med en mättad lösning 
af kaliumdikromat. De antaga nemligen härvid en 
brun f’arg, hvilket äfven är fallet med i cellsaften 
löst anthocyan. 
Kristaller af samma utseende och beskaffenhet 
som de nu beskrifna, rafider såväl som dendriter, 
träffas äfven i de rödfärgade delarne af inflorescens- 
skaften, der de jemte anthocyanförande cellsaft upp¬ 
träda i grundväfnadsceller, belägna innanför den 
ofärgade epidermis och det kollenkymatiska, likaledes 
färglösa hypodermat.^ 
Förklaring till figurerna. 
Laportea moroides Wedd. — Grundparenkymceller från 
fruktens perigonium, A och B med anthocyan rafider, C och D 
med anthocyandendriter ; cellen a i fig. D är en idi ob last med 
rafider af oxalsyrad kalk. 
Eftersom armarne i dendritsystemen förlöpa i något olika 
plan, äro cellerna C och D tecknade under vexlande inställning 
af mikroskoptuben. — Förstoring omkring 200. 
(Forts. fr. s. 294.) 
från fadern, vid celldelningen kommo till den ena af 
dottercellerna, under det att de öfriga, som hade 
moderns egenskaper, kommo till den andra kärnan. 
15. Skottsberg, C., Observations on the ve¬ 
getation of the Antarctic Sea. — Förf. deltog i den 
svenska antarktiska expeditionen 1901—1903 och 
redogör här för sina observationer öfver algfloran, 
oaktadt tyvärr en stor del af samlingarne gingo 
förlorade med fartyget. Antalet af kända antarktiska 
alger går till 35, af hvilka 8 äro endemiska. Förf. 
har dock ännu ej hunnit bestämma allt det insam¬ 
lade materialet. 
Pysiografiska sällskapet d. 14 no v. Prof. 
Berggren föredrog om Nya Seelands Prul lanier. 
Lyttkens, A., Svenska växtnamn. Häft. 3. 
S. 321—519. 
