3 
subtus ciiierascentibus vel albo-tomentosis ; foliis in ra¬ 
mis floriferis plerumque 5-natis, foliolo terminali cor- 
dato-ovato, longe acuminato; inflorescentia aphylla, 
racemosa, subcylindracea ; sepalis extus albo-tomentosis. 
Den några svenska mil , söder om lokalen för It. 
affinis växande form af It. cordifolius Whe, som kan 
betraktas såsom en underart af sistnämda art och för 
hvilken det af Lr. Lindebeeg gifna namn, It. Schmt- 
Mi^ bör bibehållas, är, såsom jag under en utflygt 
till Grreifswald sistl. sommar hade tillfälle öfvertyga 
mig om, ej så nära beslägtad med R. Mncnteri Maess., 
som jag förut föreställt mig, om de också böra såsom 
underarter hänföras till en och samma art. Dessa så 
väl som åtskilliga andra, med dem beslägtade nord¬ 
tyska Rubi härstamma, såsom jag i mitt ofvan cite¬ 
rade arbete sökt visa, från R. firiiticosiis L., och hafva 
sannolikt utvecklat sig under inverkan af andra yttre 
förhållanden än dem, under hvilka denna art uppstått, 
nämligen under påverkan af ett mildare klimat. R. 
fruticosus, R. affinis, R. affinis v. relatus och R. cor¬ 
difolius * Scheuten Lind EB. bilda också en serie, i hvil¬ 
ken hvarje följande form med afseende på sina karak¬ 
terer står emellan den närmast föregående och när¬ 
mast följande. 
Då de genom svarta frukter utmärkta ßubi på den 
skandinaviska halfön är o jemför else vis sällsynta samt 
m^^cket spridda, så att sällan talrika arter växa i säll¬ 
skap, så är det onekligen ett anmärkningsvärdt och för 
frågan om formernas härstamning ganska belysande för¬ 
hållande, att i vårt land flera mindre centra förefinnas, 
hvilka hysa flera med hvarandra nära beslägtade former. 
Jag har i mitt arbete fäst uppmärksamheten pä flera 
dylika centra. R. affinis, R. ajf. v. relatus och R. cor¬ 
difolius * Schcutzii äro också hänvisade till ett enda myc¬ 
ket begränsadt område på Sveriges ostkust och stå med 
all sannolikhet i ett genetiskt samband med hvar¬ 
andra. 
