66 
nämna dem färglösa oljeplastider. Dessa sma kroppar 
äro till formen staflika och variera i längd från 2 till 
9 ,u. Bredden är ungefär 0,5 u. De likna närmast 
de af ScHiMPEE 1. c. Taf. XIII fig. 37 och 38 af bil¬ 
dade, men ha ofta skarpkantade ändar, hvarigenom de 
mera erinra om kristalloider eller kristallnålar. De 
största oljeplastiderna har jag funnit i stiplernas celler 
hos Tot. prælongus hvarest en plastid ligger intill 
hvarje oljedroppe. Hos motsvarande blads epidermis- 
celler, som äro betydligt mindre, äro de mycket kor¬ 
tare och ligga der oftast 2—3 i hvarje cell, förenade 
i +) Xj V, n eller Y-formade grupper tätt intill ol¬ 
jedroppen. Hos lefvande celler äro dessa förenade 
plastider försatta i en märkbar dallrande (molekular?) 
rörelse och förflytta sig derunder ofta från den ena 
sidan af oljedroppen till den andra. Om sjelfva drop¬ 
pen der vid gör någon rörelse är svårt afgöra. Pla- 
stiderna ligga, så vidt jag kunnat se, icke i vakuolen 
utan i väggplasman, oberoende af cellkärnans läge. 
Xär och huru de uppstå har jag icke kunnat utröna; 
oljedropparne bildas nämligen redan hos de mycket 
unga cellerna och dessa äro då så plasmafylda, att en 
undersökning af deras innehåll möter stora svårighe¬ 
ter. Hos äldre celler finnas plastider na stundom q var 
äfven fastän oljedropparne försvunnit, men oftast har 
jag der ej kunnat upptäcka dem. Några öfvergångs- 
former, som skulle antyda att de förvandlas till fär¬ 
gade oljebildare har jag icke kunnat iakttaga. De 
mindre plastiderna sammandragas något vid behand¬ 
ling med utspädd alkohol men upplösas icke såsom 
oljedropparne. Till och med hos en del material, som 
legat närmare två år i sprit, hafva de kunnat åter¬ 
finnas. 
Hvad sjelfva oljedropparne angår, så vill jag 
med detta ord, utan att närmare bestämma deras ka¬ 
rakter, endast angifva att de äro af oljeartad natur; 
till form och ljusbrytning likna de nemligen fullkorn- 
