73 
också^ att mossen satt sig några fot, så att afståndet 
mellan de olika stubblagren är mindre, än hvad som 
ursprungligen varit fallet. Stubblager har jag äfven 
anträffat i flere andra mossar. Så vid Möckelnsnäs i 
Stenbrohult i en numera delvis torrlagd mosse, som 
antagligen fordom varit en vik af Möckeln; det ena på 
ett djup af omkr. 9 fot, ett annat på 5-5 Va fofs djup. 
Några stubbar befunno sig på ett djup af omkr. blott 
3 fot och de torde derfor motsvara det öfversta lagret 
i mossen vid Elmhult. I några gamla torfgrafvar såg 
man, att åtminstone de båda öfversta lagrens stubbar 
äfven här stodo på rot. I den ett par mil långa Tag- 
lamyren i Skatelöf träffade jag vid 9-12 fots djup tall¬ 
stubbar i sådan mängd, att det på sina ställen var 
svårt att komma förbi dem med borret. 
I landtbruksliteraturen synas dessa vidsträckta med 
stubblager försedda mossar gå under namn af skogs¬ 
mossar, hvilken benämning förmodligen är hemtad från 
Stp:enstrups arbete. *) De äro dock icke fullt identiska 
med hans ■’^Skovmoser”, ty med dem menade han så¬ 
dana uti små skålformiga fördjupningar mellan kul- 
larne liggande mossar, hvil ka innehålla en massa från 
kanterna nedfallna trädstammar o. d. De här omtalade 
mossarne liksom en stor del af dem, som förekomma i 
Småland, äro vidsträckta fält med jemförelsevis låga 
stränder. Deras oftast ljungbeklädda yta gifver en 
osökt anledning att jemföra dem med Steenstrups ”Lyng¬ 
moser”, med hvilket namn han betecknade dylika vid¬ 
sträckta hufvudsakligen af Sphagnaceer bildade mossar. 
Skogsmossar af det slag, som Steenstrup menar, 
finnas också hos oss. I Halland har jag haft tillfälle 
att undersöka ett par i Enslöfs socken på St. Ettarps 
Geognostisk-geologisk Undersögelse a,f Skovmoserne 
Vidnesdam- og Lillemose i det nordlige Sjælland. (Det kgl. 
Danske Vidensk. Selskabs naturvidensk. og mathem. Afhandl. 
IX, 1842). 
