76 
någon Hypnum-di^vi först infunnit sig, men den har all¬ 
tid så småningom blifvit utträngd af hvitmossan^ hvil¬ 
ken i några fall i sin ordning har måst vika för en 
Hypnum. Häri ligger en viss skilnad emellan de 
båda slagen mossar, men den är dock icke så genom¬ 
gående. I ■■ mindre kalkrika trakter blir hvitmossan 
allenaherskande äfven i skogsmossarne. Så var för¬ 
hållandet vid Ljungstorp i Halland, och Steenstrup sjelf 
omnämner, att i skogsmossarne på Jutland hvitmossan 
ofta nästan uteslutande bildar torfven. Dessutom kunna 
äfven i en vidsträckt ljungmosse Hypnum-^vtQY upp¬ 
träda och bilda torflager före hvitmossans ankomst, så¬ 
som förhållandet var vid Elmhult. Utom hvitmossan 
deltager äfven Eriophomm vaginatum i torfbildningen 
åtminstone i våra svenska mossar, hvarjemte i torf¬ 
ven förekomma grenar af Calluna vulgaris^ blad 
af Andromeda polifolia och Oxycoccus palustris etc. 
I våra ljungmossar är denna Sphagnumtorf ofta afbru- 
ten af stubblager utvisande perioder då torf ej bildades 
utan skog växte på ytan. Äfven i ”Skovmoser” före¬ 
komma dylika stubblager. I mossarne i Enslöf utgjor¬ 
des de af ekstubbar^ men äfven lager af tallstubbar 
omtalas af Steenstrup förekomma i skogsmossar i Dan¬ 
mark. Ett utmärkande drag för skogsmossarne är, att 
de vid kanterna innehålla en stor mängd utfallna stam¬ 
mar och andra lemningar af den vegetation, som for¬ 
dom herskat på deras stränder. Dylika lemningar torde 
man äfven träffa i kanterna af de vidsträckta Ijung- 
mossarne, isynnerhet der stränderna äro temligen branta, 
och man finner dem äfven i det af Steenstrup uppstähla 
tredje slaget mossar, ”Kjærmoserne”, med lämplig be¬ 
lägenhet. Någon egentlig skilnad mellan skogsmossar 
och ljungmossar torde sålunda ej finnas, åtminstone 
hvad våra svenska mossar beträffar, och det torde der- 
för knappast vara berättigadt att anse dem såsom skarpt 
åtskilda slag af mossar jemnstälda med kärr- eller gräs- 
