83 
stycken, är o mörkare till färgen och mera söndertra¬ 
sade. Hufvndstammarne ha ännu sitt yttre hölje af 
vattenförande celler i behåll, men vid försök att skära 
tvärsnitt af dem trasas detta hölje sönder, så att tvär¬ 
snitten endast visa den mörkbruna mekaniska man¬ 
teln och rester af den utanför varande väfnaden. Grre- 
narnes ytliga vattenförande celler äro rätt väl bibehållna 
och sakna alldeles ring- och spiralförtjockningar. Gren¬ 
bladen äro gärna något söndertrasade. Det har icke 
lyckats mig att skära dugliga tvärsnitt af dem, men 
vid jämförande granskning af dem från inre och yttre 
sidan visar det sig, att de assimilerande cellerna nå 
med bred yta fram till bladets insida, under det att 
de ofta endast med en smal rand på bladets utsida 
skilja de vattenförande cellerna åt, hvaraf man kan 
sluta, att de förra hafva samma form och läge i för¬ 
hållande till de senare som i de förut beskrifna prof- 
ven. Äfven stjälkbladen, om ock tämligen skadade, 
stämma öfverens med de förut omtalade. På grund 
af alt detta äfvensom af alla delars öfverensstämmelse 
i öfrigt med de föregående profven hänför jag äfven 
detta utan någon tvekan till S. nemoreum och anser 
det högst sannolikt tillhöra dess varietet fuscum. 
Ett prof från 16 fots djup af ännu mera sönder¬ 
smulade stycken befinnes vid mikroskopisk undersök¬ 
ning till alla delar så nära öfverensstämma med prof- 
vet från 15 fots djup, att jag anser det trygt kunna 
antagas vara samma form. Såsom 8. nemoreum och 
troligen var. fuscum uppfattar jag äfven ett par prof 
från 8 och 13 fots djup. 
Ett prof från 6 fots djup innehåller några svagt 
färgade, grågula smulor, nämligen bitar af hufvudstam 
utan grenar samt bladbärande grenar och lösa blad. 
Hufvudstammen har ännu den centrala cylindern (”mär¬ 
gen”) i behåll, omkring denna en i tvärsnitt gulaktig 
mekanisk mantel af celler- med afgjordt sfcörre lumen 
och mindre starkt förtjockade väggar än hos de förut 
