119 
2) En kortgrenig, nedliggande, xerofil sol¬ 
form. Grenar mycket korta, i allmänhet omkring 12 
cm. Internodier korta, i medeltal 0,5 cm. Blad mycket 
kortare och i jämförelse med längden bredare än hos 
föregående, mörkgröna. Rot kraftig. På sandigt- 
stenig, trampad, fullkomligt solöppen mark. 
3) Upprät, xerofil form från tämligen so¬ 
ligt ställe. Grenar styfb uppstående. Hufvudstam 
vanligen 20—26 cm. Internodier i medeltal 1,05 cm. 
Bladen långsträckta, spetsiga, synas vara mera var¬ 
aktiga än hos de föregående formerna, ljusgröna. 
Växte i kort och tämligen gles gräsmatta; något be¬ 
skuggad af höga lönnar. 
4) Skuggform. Grenar tämligen långa, slaka, 
med nedre delen nedliggande i gräsmattan, öfre de¬ 
larna uppåtböjda. Internodier något längre än hos 
föregående (omkring 1,87 cm.). Blad stora, breda, 
mörkgröna. Bland högt gräs, invid en husvägg, så¬ 
lunda betydligt beskuggad. Marken tämligen fuktig. 
5) Hygrofil form. Stam upprät, enkel eller 
med långa, mästadels uppräta, långt nedifrån utgående 
grenar; ända till 40 cm. hög. Internodier mycket 
långa, i medeltal 2,5 cm., tämligen smala, (liksom 
stammen) ljusgröna. Rotsystem svagt. Hela växten 
vid upptagning mycket lätt vissnande och slankigt 
nedhängande. Växte vid en dam, beskuggad och del¬ 
vis stödd af B idens tripartita-hQiiikn.di^ dessutom af- 
stängd från solljuset af en storkronig ek, sålunda i 
hög grad ombrofil. 
Dessutom undersökte jag några former, som jag 
odlat på olikartade lokaler och som uppkommit från 
frön af en och samma form, växande på ett icke så 
synnerligen fuktigt ställe och icke i högre grad be¬ 
skuggad, samt mest liknande den ofvannämda skugg¬ 
formen, ehuru med mindre blad än denna. Dessa 
former voro följande: 
