120 
6) En odlad nedliggande, långgrenig, xero- 
fil solform. Liknade mycket formen 1); ett exem¬ 
plar hade dock kort^ uppåtriktad hufvudstam. Gre¬ 
narna voro 1 ' allmänhet något öfver 40 cm. 
7) En odlad skuggform, mycket svag med 
korta, enkla eller fågreniga, slankiga och böjda, vid 
upptagning snart vissnande individ. Internodier täm¬ 
ligen långa. Stam och blad mörkgröna. Ännu mera 
afstängd från solljuset än den förut omtalade skugg¬ 
formen. Markens fuktighetsgrad medelmåttig. 
8) En odlad fuktform. Slankig, växande 
bland höga Juncus effusus-hQ^ikiLià och stödd af dessa, 
med långa grenar, som sträfvade att komma åt ljuset. 
Internodier tämligen långa. Blad små, isynnerhet i 
grenarnas öfre del ; liksom grenarna ljusgröna. Bot¬ 
system, liksom äfven hos föregående form, svagt. Hela 
växten hade ett tämligen abnormt utseende. 
Innan jag öfvergår till en jämförande anatomisk 
beskrifning af stammen hos dessa former, vill jag i 
korthet genomgå dess allmänna bygnad hos denna 
art. *) 
Epidermiscellerna ha olika form, allt efter som 
de äro belägna mellan de subepidermala baststrän¬ 
garna omedelbart utanför assimilationsväfnaden, eller 
strax utanför det subepidermala bastet. I förra fallet 
äro de i radial riktning plattade och ha på ytsnitt 
utseende af oregelbundna månghörningar, icke särskilt 
sträckta i någon riktning, med väggarna mer eller 
mindre buktiga, i senare fallet äro de mycket sträckta 
i stammens längdriktning, på tvärsnitt kortare i tan¬ 
gential riktning. Alla epidermiscellerna ha porer på 
de radiala väggarna. 
*) Jag kommer här endast att hålla mig till de delar 
af internodierna, som icke äro hetäckta af stipelslidan. För 
de innanför slidan befintliga delarne torde jag få tillfälle att 
framdeles redogöra, i sammanhang med denna senare. 
