122 
lerna. Jag anser mindre sannolikt, att denna bast¬ 
slida utgör en yttre bortledningsväfnad, då jag näm¬ 
ligen aldrig i den funnit stärkelse, icke ens när paren- 
kymet innanför assimilationsväfnaden var belt ocb 
hållet uppfyldt dermed. Denna väfnad synes bildas 
och differentieras ut ur det vid internodiernas bas be¬ 
fintliga subepidermala kollenkymet. 
Leptomet. Omedelbart på inre sidan om de 
inre baststrängarna ligga alltid strängar af leptom, 
som på tvärsnitt äro mer eller mindre elliptiska med 
största diametern i tangential riktning. Mellan de 
inre baststrängarna uppträder leptomet antingen i tun¬ 
nare lager innanför bortledningsväfnaden eller också 
saknas det. 
Xylem et. Innanför leptomet kommer en van¬ 
ligen fullkomligt sammanhängande xylemring. Dess 
yttre periferi är något vågig, beroende af leptomets 
förut omnämda olika tjocklek på olika ställen. Xylem- 
elementerna utgöras af kärl, vedparenkym och libri- 
form. Mellan de båda sistnämda finnas tydliga öfver- 
gångar. 
Märgen består af stora, parenkymatiska celler, 
sträckta i stammens längdriktning, och hos de flesta 
former (åtminstone mot hösten) fylda af stärkelse. 
Jag öfvergår nu till en jämförande anatomisk 
beskrifning af de nämda formernas stammar, hvad 
beträffar de af stipelslidan obetäckta delarna. 
a) Epidermis. De omedelbart utanför assimi¬ 
lationsväfnaden liggande epidermiscellerna äro på yt- 
snitt störst hos de former, som växa på fuktiga stäl¬ 
len, minst hos solformerna, allra minst hos formen 2). 
Detta gäller äfven de odlade formerna. Epidermis- 
cellernas tjocklek i radial riktning var däremot föga 
varierande. Epidermiscellernas dimensioner tilltaga 
således med fuktigheten, hvilken här synes ha större 
inflytande än solljuset, ty i motsatt fall skulle detta 
senare, som, åtminstone i hittills undersökta fall, också 
