126 
mera jämn. I afseende på ledningscellernas storlek 
har jag icke kunnat upptäcka några väsentliga skil¬ 
nader hos de olika formerna. Hos solformerna inne- 
höllo de (i Augusti) rikliga mängder stärkelse, hvilket 
däremot hos skugg- och fuktformerna antingen alldeles 
saknades eller var ytterst sparsamt. De celler, som 
innehöllo stärkelse, hade på tvärsnitt ungefär dubbelt 
så tjocka väggar som de, hvilka saknade stärkelse. 
Hos solformerna uppträdde dessutom kristaller af oxal¬ 
syrad kalk i lagret närmast assimilationsväfnaden ; 
dessa saknades i allmänhet hos skugg- och fuktfor¬ 
merna. 
e) Bastet. De subepidermala baststrängarna äro 
ungefär lika kraftigt utvecklade hos alla de under¬ 
sökta formerna; framför allt är att märka,' att de äro 
minst lika kraftiga hos de nedliggande formerna, som 
hos de andra, oaktadt de här icke kunna tagas i an¬ 
språk åtminstone som stödväfnad. Den ofvan om- 
nämda bastslidan förefinnes hos alla formerna och bildar 
ett, stundom delvis 2 lager. Hos solformerna äro de 
celler i slidan, som ligga närmare epidermis, vanligen 
sträckta i tangential riktning, hvilket jag icke kunnat 
se hos de andra formerna. De inre baststrängarna 
ha större utsträckning såväl i tangential som i radial 
riktning hos de nedliggande solformerna än hos for¬ 
men 3). Hos samtliga dessa former äro cellernas 
lumen mindre än hos skugg- och fuktformerna, hva¬ 
dan alltså cellväggarna, som äro ungefär lika tjocka 
hos alla former, komma att intaga en större volym 
hos solformerna än hos de öfriga. Största lumina ha 
cellerna hos 7). Af dessa förhållanden skulle jag vara 
böjd att antaga, att dessa baststrängars celler ha en 
vattenledande funktion och att vattnet går genom 
väggarne. Denna funktion skulle då bli kraftigare 
hos de xerofila solformerna, hvilka också, såsom star¬ 
kare afdunstande, äro mer i behof af vattentillförsel än 
skuffs:- och fuktformerna. 
