136 
träde, ty i den bemärkelsen användes ”ordo” först 
ungefär 50 år senare, neml. af Linné i Lans Cdasses 
j)lantarum (1738). 
Men, torde det invändas, man bör ej gå längre 
tillbaka i tiden för denna frågas besvarande än till 
Linné, och 'då bör företräde tillerkännas åt ”ordo”. 
Ej heller detta är emellertid befogadt. Förhållandet 
är neml., att första gången Linné använder uttrycket 
”ordo” (1735 i Systema Natures ed. I), så betecknas 
dermed ej en naturlig familj, utan de artificiella af- 
delningarne under klasserna i sexualsystemet, och 
likaså äfven i senare Linnéanska skrifter. Ett an¬ 
vändande af ”ordo” i bemärkelse af ”naturlig familj” 
medför derför, att åt ”ordo” (eller ”ordning”) gifves 
tvemie, helt olika betydelser. I sjelfva verket har ej 
heller Linné användt ”ordo” i bemärkelsen af naturlig 
familj, men väl ”ordo naturalis”, fastän det sista af 
dessa ord, sedan det först i ett arbete blifvit om- 
nämndt, i det följande stundom utelemnas. Så är t. 
ex. förhållandet i Classes plantarum, der p. 485 talas 
om ”ordines naturales”, men sedan p. 489 o. f. blott 
om ”ordo I, II.LXV”. Under hvarje af dessa, 
hvilka ej äro försedda med egna namn eller några 
beskrifningar, uppräknas åtskilliga slägten, som synas 
Linné samhörande och som i sjelfva verket äfven nu 
i allmänhet erkännas vara förvandta. 
I Philosophia hotaniea (1751) är förhållandet 
något olika. Der finnas visserligen i § 77 såsom 
”methodi naturalis fragmenta” uppstälda 67 grupper, 
hvarje med sitt eget namn (dock utan bifogade karak¬ 
terer), men huruvida dessa anses vara ordines eller 
classes, är minst sagdt oklart. Enligt § 160 äro de 
att anse såsom ”naturales classes” och särskildt be¬ 
tecknas såsom sådana Umhellatce, VerticiUatee, Siliquosœ, 
Leguminosee, Compositce etc., men enl. § 162 och 205 
äro de ”ordines naturales”; enligt registret (p. 351 
