148 
också forefans. Sedan jag sistlidne sommar äfven 
lyckats få fertila blommor i tillräckligt antal, är o alla 
tvifvelsmål nn undanröjda. I bladform mest erin¬ 
rande om R. samjuineiis, företer den för öfrigt i för¬ 
grening, blomställning etc. så stor likliet med R. 
domesticus X obtnsifolins, att den lätt kan förvexlas 
med denna. Visar sig dock vid närmare påseende 
vara fullständigt intermediär mellan de angifna stam¬ 
arterna. De ytterst sparsamma fertila blommorna liaf- 
va också en der emot svarande ansenlig storlek, med 
de inre kalkbladen mycket breda, i kanten liela, plöts¬ 
ligt hopdragna till en kort, vackert afrundad spets: 
blott ett grynbärande med ett högt, nästan klotrnndt' 
gryn. De sterila blommornas inre kalkblad likaledes 
ganska breda, rundadt triangulära, trubbiga, vanligen 
utan gryn. 
Rumex crispus L. X Hippolapatlimn Fr. tyckes 
näst R. Hippolaptafhum X IlyärolapcUliimi vara den hos 
oss vanligaste hybriden med R. Hip})., enär jag i 
Kongl. Vetenskaps-Akademiens och Lunds Botan. In¬ 
stitutions samlingar sett den från icke mindre än fem 
lokaler i Mälartrakten, hvarj ernte ett ex. saknade all 
signering. I allmänhet bär den. namnet R. pluty- 
phyllus F. Aresch. och kan kanske med större rätt 
än R. Ilippolapatlmni X ohtusifolius (jfr. Bot. Not. 1885 
p. 116) göra anspråk derpå. Utan att här vilja ingå 
på någon utredning af denna synonym-fråga, är min 
afsigt blott att uppmana till ett närmare aktgifvande 
på och särskiljande af dessa båda tydligen ganska 
utbredda Hi^pwlatlium-YijhridiQT^ hvilka lätt förvexlas 
med hvarandra. Korsningsprodukten med R. ohtusi¬ 
folius igenkännes dock säkert på sina vid basen bre¬ 
dare, äggrunda rotblad, de jemna bladkanterna, den 
glesare blomställningen samt de fertila blommorna, 
hvilkas inre kalkblad hafva en utdraget äggrund form 
med ganska lång spets och vid basen tvänne hastigt 
utsvängda korta och vanligen skarpt sågade öronlika 
