158 
V 
på L:s uppfattning af blomningen, ty om den senare 
träffar ståndare och pistiller, så måste äfven den förra 
göra det och knoppstadiet omfatta blomman före hyllets 
utslagning, knapparnes öppnande och märkenas recep¬ 
ti vitets-tillstånd. Då det nu är bekant, att ståndarne 
i många proterandriska blommor lemna sitt frömjöl och 
att hos en del proterogyna märkena äro receptiva, 
medan kronan ännu står i knopp, följer här af, att 
hyllets knoppstadium kan sammanfalla med ståndarnes 
eller pistillernas blomning, liksom att ståndarnes knopp¬ 
stadium kan vara samtidigt med pistillernas iloration. 
Och drager man ut conseqvenserna af satsen, att stån¬ 
darnes postiioration börjar, då frömjölet blifvit utsläpt, 
komma sålunda, t. ex. hos Violæ, ståndarne att vara 
i postiloralt tillstånd, medan hyllet är i iloralt, och 
hos E-ubus de yttre ståndarne att vara i postfloralt, 
under det att de mellersta äro i iloralt och de inre i 
præhoralt tillstånd. I stället för att skilja mellan tre 
tillstånd i blommans lif, det præilorala, ilorala och 
postiiorala, öppna L:s definitioner fältet för en massa 
complicerade tillstånd, allteftersom dessa tre tillstånd 
hos hyllet äro samtidiga med olika tillstånd hos stån¬ 
dare och pistiller. 
Sedan härmed skäl angifvits för åtgärden att 
uppställa befruktningen i stället för blomningens slut 
såsom postfiorationens utgångspunkt, torde det vara 
på sin plats att nämna några ord till stöd för min 
åsigt, att postilorationen endast bör omfatta hyllet och 
ståndarne, men ej pistillerna. Skulle, såsom af Lind¬ 
mans definition följer, detta begrepp äfven omfatta 
pistillen, så måste metridiets utveckling till frukt, 
fröämnenas till frön deri ingå, med ett ord postfiora- 
tionen komme att omfatta äfven frukt sättning, frö¬ 
redning och fröspridning, d. v. s. sluka begrepp, som 
hittills hvar för sig äro bestämda och omfatta en vid 
krets af företeelser, hvilka tillhöra en sjelfständig från 
postilorationen skild lifsprocess. Och denna utsträck- 
