162 
beskaffenliet, och jag har all anledning att tro, att de 
skola gro. 
Af detta försök synes framgå, att postflora tionens 
hufvuduppgift icke är i detta fall, såsom L. tror, skydd 
åt fruktanlaget, ty då skulle helt visst icke dessa frukt-' 
anlag gifvit mogna frön. Hvad är då ändamålet med 
fodrets qvarsittande? Jag svarar: frönas spridning. 
Antag, att alla frukterna vid sin mognad vore nakna, 
skulle helt visst fröna ur de öppnade valvlerna falla 
lodrätt ner och sålunda ingen egentlig spridning ega 
rum, för den händelse icke constant blåst rådde un¬ 
der hela tiden för fröpsridningen. Hu deremot, då 
fodret liksom en upptill öppen kupa omgifver frukten, 
hindrar det l:o) valvlerna att öppna sig för mycket; 
2:o) fröna att i otid falla ut. Det blifver således en¬ 
dast en väg öfrig för deras utslippande och det är 
genom luckan i kupans topp. Det närmare förloppet 
vid deras ”flygt ur boet”, torde — om mina obser¬ 
vationer äro riktiga — vara följande: vid mognaden 
sitta fröna något böjda mot valvlerna, likt små stål- 
edrar tryckande på dessa och tvingande dem att 
öppna sig; valvlerna skilja sig i sin nedre del blott 
obetydligt, upptill mer och mer från hvarandra, hvaraf 
följer^ att fröna icke fullt räta ut sig, utan genom 
sin elasticitet ega kraft att längs de polerade och glatta 
valvlerna glida upp till luckan, der de få plats att 
räta ut sig, men också erhålla sats att hoppa ut. Hela 
denna mekanism skulle vara omöjlig, om icke fodret 
sutte qvar. 
Galeopsis versicolor 
anses af Lindman sakna ett så fullständigt skydd som 
vissa andra arter af denna familj. Utan att gå i detalj i 
fråga om öfriga Labiater, vill jag här påpeka ett af L. 
opåaktadt skydd, som fruktanlagen hos Galeopsis ega. 
Betraktar man noga en Galeopsisblomma, medan 
kronan ännu sitter qvar, är det lätt att se, huru mellan 
