164 
vår flora” (af detta slagte) — hvari väl ligger skälet 
dertill, att de i postfloralt hänseende intressanta M. 
silvatica och M. versicolor blifvit af L. förbigångna. 
Heliotropium peruvianum (L. pag. 18). 
På ett i kriika odladt exemplar, som blommade 
synnerligen rikt under Juni månad, observerade jag, 
att de flesta kronorna qvarsutto vissnade i toppen af 
de slutna fodren. Några af dessa vissnade blommor 
undersöktes efter en, andra efter två veckors förlopp, 
men inga hade svälda karpeller. Fem blommor, som 
af kasta t kronorna och slutit sina foder, undersöktes 
en månad efter kronans aflallande, men karpellerna 
voro icke heller här svälda. Sedan fl 3 rfctades krukan ut 
på fritt land och nya blomknippen sköto fram, men 
hvarken i de postflorala förhållandena eller i sterili¬ 
teten märktes förändring. 
Af dessa iakttagelser torde framgå dels att hvad 
L. ansett vara regel — kronornas af kastande — icke 
är det, dels att fodrets postfloration inträder, äfven 
om befruktningen uteblifver. 
Datura stramonium (L. pag. 19). 
Då hyllet affaller strax efter befruktningen och 
då inga rörelser i blomskaftet iakttagits, flns tydligen 
här ingen postfloration. 
Primula officinalis (L. pag. 24). 
Den besökte jag en äng, full med af blom¬ 
made gullvifvestänglar. Jag observerade der, att Lind¬ 
mans utsago ”vid midsommartiden stå alla blomskaft ' 
upprätta” är origtig. Minst hälften af de iakttagna 
stänglarne hade antingen hela flocken eller en och 
annan efterblomma hängande, antagligen beroende på 
