171 
skaffas åt de unga frukterna är i min tanke intet, 
men deremot är det vigtigt, att genom de befruktade 
blommornas undanböjning plats anskaffas i växtens 
topp för de obefruktade blommorna ocb för knopparne. 
Här liar således med all säkerhet en postfloral rörelse, 
som afser befruktningen, af L. blifvit uttydd, såsom 
om den afsåge skydd åt den mognande frukten. 
Rumex (L. pag. 36). 
De tre yttre kalkbladen äro icke- hos alla de 
svenska arterna vid fruktmognaden uppräta. M. liippo- 
lapatJium t. ex. har dem horizontala och tätt slutande 
till de 3 springor, hvilka de inre lemna mellan sina 
mot hvar andra tryckta baser, ett förhållande, hvilket 
så mycket mindre borde undgått L., som ju härige¬ 
nom en fullständigare skyddsapparat åstadkommes än 
hos de arter, der de yttre kalkbladen äro tillbakaböjda. 
Stellaria graminea (L. pag. 37). 
Redan i blommans honstadium börjar kronbla¬ 
dens postfloration ; enligt min mening är denna, som 
består i bladens skrumpnande, icke en aktiv verksam¬ 
het utan helt enkelt ett förvissnande, ett af turgorns 
försvinnande förorsakadt, rent passivt sammanfallande. 
I vissa fall sker detta så, som L. beskrifvit och af- 
bildat (tab. II, 46 b), men detta förlopp är långt 
ifrån att varalag, ty ofta lägga sig flikarne i samma 
blad tillsammans, så att de vissnade kronbladen komma 
att alternera med sepala ; men ej såsom i den åbero¬ 
pade figuren, varadem motsatta. 
För att utröna, i hvilken mån foderbladens skydd 
är nödvändigt för fruktens utveckling afskar jag 
dessa på ett stort antal befruktade blommor. Vid 
denna operation träffades äfven kronbladen af saxen, 
så att fruktämnena blefvo helt och hållet nakna. De 
