176 
bibehålla sin uppräta ställning, utsåg jag en hlommande 
rak stängel på h var dera af tre stånd, hvilka jemte 
densamme hade flere i efterblomning stadda korgar 
tryckta mot marken; vidare band jag dessa stäng¬ 
lar med 3 band på olika höjd fast vid hvar sin rak 
käpp, så att hvarje stängelns sidorörelse skulle absolut 
förhindras. Den */7 voro holkfjällen nerböjda och 
frukterna — af hvilka några tillvaratogos — flyg¬ 
färdiga. På andra i grannskapet observerade stänglar, 
hvilkas korgar vid de nyss nämnda försökens anstäl¬ 
lande voro i samma utveckling, som de uppbundnas, 
iakttog jag, att begge parterna höllo jemna steg i sin 
mognad, hvaraf jag drager den slutsatsen, att frukt¬ 
ämnenas utveckling hos Taraxacum icke är beroende af 
stängelns posthorala rörelser. 
Af föregående undersökningar torde framgå, dels 
att fruktmognaden kan försiggå utan postflorationens 
skydd (Rhinanthus minor. Myosotis cæspitosa. Gera¬ 
nium pratense. Stellaria media. Viscaria vulgaris, Me- 
landria. Taraxacum officinale), dels att postflorations- 
företeelserna inträda, äfven om fruktämnena förstöras 
(Pragaria vesca) dels att i flere fall L:s beskrifning 
eller tydning af postflorationsförhållandena ej samman¬ 
faller med mina iakttagelser (Batrachium, Galeopsis, 
Myosotis, Heliotropium, Primula officinalis, Pubus saxa¬ 
tilis, Geum rivale, Alchemilla vulgaris. Anemone ne¬ 
morosa, Pumices, Stellaria media. Campanula rotundi- 
folia. 
Mycket vore här att tillägga om de observatio¬ 
ner och försök, hvilka jag gjort öfver ett stort antal., 
af L. icke berörda, arter — men då de gifvit liknande 
resultat som de här anförda och då redan tillräckliga 
skäl torde vara framdragna mot åsigten, att fruktäm¬ 
nets skydd är postflorationens hufvudändamål, torde 
det sagda få vara nog. 
