190 
derfor äfven hänföras till denna senare, men såväl i 
geografiskt som morpliologiskt hänseende närmar den 
sig mera F. glauca^ med hvilken den äfven sannolikt 
genetiskt samrnanhör. 
Mag. A. Arrhenius förevisade Stellaria ponoj ensis n. sp. 
Denna form är tagen på tvenne ställen på östra 
kusten af Kola-halfön och har på grund af sitt håriga 
blomfoder blifvit hänförd till St. hebecalyx Rupr., som 
äfven är känd från ryska lappmarken; originalexem¬ 
plar af denna senare, hvilka föredr. varit i tillfälle 
att granska, kunna knappt skiljas från St. palustris 
annat än genom fodrets hårighet, och äro måhända 
ej specifikt skild» från denna art. Deremot afviker 
St. ponojensis från dem hvardera genom breda och 
platta, äggrundt aåånga, kort och snedspetsiga blad 
och robust växtsätt; färgen är blågrön. 
En närmare beskrifning af denna art kommer att 
ingå i ’’Meddelandena”. 
D:r Hult talade om en grupp af Salix alha (odlad), 
hvilken torde vara den nordligaste i Finland, men 
utmärker sig för synnerlig frodighet; den står i en 
trädgård i Jyväskylä (62® 17' n. br.) och består af 
tre stånd, hvaraf 2 trestammiga och ett enstämmigt. 
Den högsta stammen når en höjd af 12,8 meter; i 
omkrets mätte en af stammarne 79,5 cm. en annan 
70 cm. o. s. V. I Horge är arten enligt Schübeler 
odlad något nordligare, vid Throndhjems Çord (63® 
52') men når här ännu betydligare dimensioner. 
Till utländsk ledamot beslöt Sällskapet kalla prof. 
Eug. Warming i Kjøbenhavn. 
Caul Johan Johanson afled den 26 juni 1888 genom 
drunkning i Fyrisån i Upsala vid försök att rädda en med- 
menniska. Han var född i Östra Thorsås församling af Kro¬ 
nobergs län d. 14 nov. 1858, genomgick Wexiö läroverk samt 
l)lef 1879 student i Upsala, 1883 fil. kand. och 1886 fil. lic. 
För vetenskapligt ändamål har han företagit åtskilliga resor; 
somrarne 1882 och 1883 vistades han på Fyen hos E. Ro¬ 
strup; somrarne 1884 och 85 idkade han mykologiska stu- 
