213 
af mig anträffades vid Stuelsbron i Grudbrandsdalen, 
ansåg jag mig (1864) böra förena den med P. robu¬ 
stus såsom varietet. Några direkta öfvergångar mel¬ 
lan den amerikanska P. acicularis och de tvenne an¬ 
dra, äfven hos oss funna formerna *), mellan hvilka 
den tydligen intager en intermediär plats, hade jag 
ej haft tillfälle att iakttaga, hvarför jag, trots de 
svaga skiljemärkena, ansåg mig böra behålla den såsom 
egen art. Senare har emellertid Tuckerman förenat 
alla tre formerna till en art. 
Denna Tuckermans uppfattning af förhållandet 
mellan dessa former anser jag mig nu kunna dela. 
Från Professor J. Macoun i Canada har jag neml. haft 
nöjet mottaga en samling lafvar från Yancouwer Is¬ 
land (på Nord-Amerikas vestkust), och der ibland fin¬ 
nas exemplar af en Pilophorus^ som bildar en tydlig 
förenings-länk mellan P. acicularis^ med hvilken den 
har de spensliga, enkla eller endast sparsamt förgre¬ 
nade podetierna gemensamma, samt P. robustus^ med 
hvilken den öfverensstämmer med hänsyn till apothe- 
ciernas form. Några podetier visa ock en förgrening, 
som ej synnerligt af viker från den hos P. robustus. 
Denna form torde lämpligen kunna benämnas var. 
conjumjens. Någon ytterligare beskrifning på den¬ 
samma är öfverflödig ; anmärkas må blott, att para- 
physerna är apice violascentes. 
I samma lafsändning fanns dessutom ännu en 
Pilopliorus-îoTm^ som hittills är obeskrifven och som 
är särskildt anmärkningsvärd genom sina apotheciers 
egendomliga form. Att lafvar finnas, hvilkas frukter 
äro så kullriga, att deras höjd är lika stor som eller något 
större än deras största diameter, är ingen nyhet, men 
såvidt mig är bekant, är ingen lafart bekant, der höj¬ 
den till den grad öfverstiger bredden, som hos ifrå- 
*' Af P. robustes, som hittills hos oss anträffats endast på helt 
få lokaler, hafva utmärkt vackra exemplar blifvit hemförda af Stude¬ 
randen E. Nyman från Tronfjeldet i Trondhjems stift. 
