216 
geniensam bladslida. Demia är vid, nästan skålformig, 
och från dess öfre rand utgå de nästan oskaftade 
hjertbladen. Dessas bladslida är således ej en från 
bladskaftet skild stipelslida, och genom denna skilnad 
mellan hjertbladens och stjelkbladens slidor öfverens- 
stämmer Koenigia med öfriga skandinaviska Polygo- 
naceer. 
Hjertbladslidan mottager fyra kärlsträngar. En 
inträder i slidan midt under hvar der a hjertbladet och 
bildar dettas medelnerv. De båda andra gå, alterne¬ 
rande med de förra, till slidans öfre rand, der hvardera 
delar sig i två grenar, af hvilka hvar och en går in 
i ett af hjertbladen för att der bilda en sidonerv; 
hjertbladet mottager alltså tre hufvudnerver. I hjert- 
bladsvecken finnas inga knoppar. 
Efter hjertbladen följa ett eller flere ensamma 
eller parvisa stjelkblad, försedda med stipelslidor, 
hvilka äro mycket korta, hinnartade och sakna kärl¬ 
strängar. I vecken af dessa blad stå vanligen vege^ 
tativa grenar, undantagsvis blomställningar. Afven 
grenarne bära vanligen nederst isolerade blad, och 
dessa äro af samma art som hufvudstammens. 
Såväl hufvudstammens som grenarnes spetsar in¬ 
tagas af bladrosetter. De rosettstälda bladen skilja 
sig från de föregående genom total saknad af stipel¬ 
slidor. Vanligen stå i deras veck inflor escenser (d. v. s. 
inhorescenser af 2:a ordningen), undantagsvis vegeta¬ 
tiva grenar. 
Båda dessa former af stjelkblad skilja sig från 
hjertbladen genom att endast mottaga en kärlsträng. 
Slutligen finnas i blomställningarne förblad. 
Dessa äro hinnartade, bildade af ett enkelt cellager, 
sakna kärlsträngar och hafva formen af upptill öppna 
säckar. De likna derigenom så mycket de vegetativa 
bladens stipelslidor, att jag ej tvekar att beteckna 
dem som stipelslidor, hvilkas tillhörande bladskifvor ej 
äro utvecklade. 
