237 
Genmäle. 
Med anledning af L. M. Neumans Beriktigande (sid. 101 
i denna tidskrift) torde jag få yttra några ord. Hvad be¬ 
träffar barlastväxterna från Medelpad, är den omständigheten, 
att de ej alla af N. anträffats, för mig af mindre vigt, då ju 
sådana växter gerna pläga snart försvinna och icke alla år 
förekomma på samma lokal. De af mig anförda (äfven 
CJienopodium glaumm) äro ej angifna för Medelpad’ i 
Hartmans flora ed. 1 1, men jag flnner nu, att flera af dem 
äro anförda af N. i en uppsats, som, då jag nedskref notisen, 
var mig obekant och i Östersund ej tillgänglig. Att Erigé- 
ron elongatus i närheten af Indalselfvens utlopp förekommer 
vild, var mig ej obekant, men det är ju möjligt, att den, så¬ 
som för mig uppgifvits, äfven kan växa på en barlastplats. 
Crepis prcemorsa är vid flera tillfällen och redan 1882 
tagen vid Sundsvall; jag har så mycket mera skäl att der 
anse den vara inhemsk, som den äfven är tagen i flera ex. 
i Hällesjö sn. af Jemtland. Ranunculus htdhosus ïiv likale¬ 
des funnen Jemtland men torde dock vara mera tillfällig. 
Dianthus arenarius bör, oaktadt lokalens beskaffenhet, säker¬ 
ligen räknas till barlastväxterna, då, såsom ja<? sedermera 
utrönt, flera andra för orten främmande växter träffats i närhe¬ 
ten. Arten är dock angifven såsom inhemsk för södra Fin¬ 
land. För Iris Pseuclacorus är felaktigt uppgifven Tjufhol- 
men i stället för den närliggande Alnön. Cinna pendula 
torde väl vara känd från Medelpad på så sätt, att den der- 
ifrån kommit till några herbarier, men den anförda lokalen 
är mig veterligen icke omnämnd i Bot. Not. eller i andra 
botaniska uppsatser. 
Slutligen vill jag påpeka, att det är helt enkelt omöjligt 
att genom besök på stället kontrollera alla uppgifter om 
växtlokaler, och lektor N. sjelf har åtminstone någon gång 
(t. ex. angående Erigeron elongatus från Ström i Jemtland 
af skolynglingen S. H. Svensen, se Bot, Not. 1885 s. 146) 
måst liksom jag lita på andras af exemplar bestyrkta upp¬ 
gifter om växtlokaler. Äfven om man kunde besöka alla upp- 
gifna växtlokaler, vore saken icke derigenom afgjord, ty man 
får ju ofta mer än en gång förgäfves eftersöka en växt på 
ställen, der man sjelf eller någon annan förut tagit den. 
Östersund i Sept. 1888. 
P. Olsson. 
