277 
Stellaria graminea (sid. 171). Det af mig (tail. 
II, iig. 46 b) af bildade utseendet af blomkronan under 
honstadiet är enligt N. ”långt ifrån att vara lag”. 
Jag upprätthåller dock emot N. detta förhållandes all¬ 
mängiltighet, då jag på talrika ställen i och utom 
Skandinavien, alltid återfunnit detsamma. 
Anemone nemorosa (sid. 169). N:s anmärkning, 
att blommans tillslutande och lutning, hvilket jag af- 
bildat, äfven kan inträffa under blomningen, omtalade 
ej något för mig nytt. Just derför har jag uttryck¬ 
ligen sagt, att min undersökning kontrollerats vid 
solsken och middagstid, då blomningen stod på sin 
höjdpunkt och då sålunda effcerblommans förhållande 
säkrast kunde urskiljas. Mina ursprungliga anteck¬ 
ningar, 28 maj 1883, kl. 12 midd., lyda: ”alla blom¬ 
mor, som luta, visa sig genom bristen på ståndare 
och de svälda fruktanlagen vara öfverblommade”. N:s 
anmärkning angår derför alls ej posttiorationen, un¬ 
dantaget yttrandet, att ”kalkbladen i det posthorala 
blomläget icke äro utspända som ett paraply” — men 
det är just hvad de till slut äro, då fruktanlagen 
blifvit full växta och trycka dem från hvarandra, så¬ 
som i den af mig lemnade afbildningen, tad. II, tig. 
38 (jfr Pulsatilla vulgaris). 
Campanula rotundifolia (sid. 175). Bland de fall, 
der min ”beskrifning eller tydning af posttlorala för¬ 
hållanden ej sammanfaller med lektor Neumans iakt¬ 
tagelser” anför es äfven denna växt, om hvilken N. 
gjort följande märkliga anteckning: ”mogna frukter 
erhöllos af sådana blommor, som strax efter skedd be¬ 
fruktning beröfvats sina kronor.” Tror lektor Neuman 
kanske, att . jag här ansett den öfversittande blomkro¬ 
nan såsom ett skyddsmedel för fruktanlaget? Jag 
har om Campanula sagt (sid. 52) : fruktämnet saknar 
allt yttre skydd”, och upprepar detta å sid. 72. 
3. Slutligen några ord om N:s experiment, 
hvilka han (sid. 176) anser lemna ”tillräckliga skäl 
