278 
mot den åsigten, att fruktämnets skydd är postdora- 
tionens hufvudändamår'’. N. kar experimenterat med 
8 arter ock kos de flesta af dessa med blott några få 
blommor; en del af dessa experiment kafva ej kunnit 
till det önskade resultatet; de yttre omständigketer, 
k varunder försöken företogos, äro ingenstädes angifna. 
—■ Jag kade dragit mina slutsatser utan experiment, 
endast efter aktgifvande på företeelsernas sammankang 
i naturen. Om jag ser en regelbundet återkommande 
företeelse, som vore för mig oförklarlig, såvida den 
ej kade det eller det bestämda ändamålet, så kar jag 
rätt att uppställa den kypotesen: detta är företeelsens 
orsak ock syfte (causa finalis) ; ock en kypotes är 
riktig, så länge intet uppvisats, som strider mot den¬ 
samma. Om jag således kos oräkneliga växtformer, 
kvart jag än vänder mig i växtriket, ser en mängd 
öfverensstämmande lifsyttringar, som samtligen kunna 
med lättket förklaras såsom åsyftande ett gemensamt 
mål, så tvingas jag att antaga: just detta är ända¬ 
målet för dem alla, alltså ett af kufvudändamålen för 
denna grupp af företeelser. Vill jag nu experimentelt 
bevisa detta, så är det ej nog att jag förkindrar nå¬ 
gon eller några af dessa företeelser att ega rum, ty 
jag får måkända ändå se inträffa kvad som förut 
plägat inträffa. N. kar sålunda förkindrat några af 
de vanliga postkorala företeelserna, som bereda frukt¬ 
anlaget skydd mot yttre våld, mot temperaturens vex- 
lingar o. s. v., ock då frukten det oaktadt mognat, 
så sluter kan genast, att denna senare företeelse aldrig 
är beroende af de förra. Han kar t. ex. af klippt 
blomfodret kos arter af Rhinantlms^ Viscaria^ Melan- 
drium o. a. Här föreligger först felet af ofullständig 
induktion, ty på försök med några få blommor af 8 
arter under en del af en enda sommar kan ej en all¬ 
män regel grundas; ock dessutom förlorar kans till- 
vägagående uti intresse, då det talas om försök med 
”ett stort antal blommor”, utan uppgift om, kuru 
