3 
klippornas. Längre i öster inuti Finska skärgården blifva 
öarne deremot växtrikare och erhålla i allmänhet ett be¬ 
hagligare och skönare utseende. Fasta Åland äter är i 
allmänhet oändligen vackert; dalar och höga berg om- 
vexla ständigt med hvarandra. De skönaste utsiglerna 
äro vid Kastelholm^ Sunds prestgård samt ^Jomala kyrka 
m. fl. Derjemte finnas ganska många vackra ställen i 
Hammarland och Finström, såsom vid Skarpnätö och 
Bastd m. fl., der hela landets vegetation likasom tyckes 
vara concentrerad och der naturen verkligen tyckes vilja 
visa sina mästerverk i prakt och skönhet. Några större 
slätter finnas ingenstädes, utom vid Haga kungsgård i 
Saltviks socken. De högsta bergen ligga föröfrigt i Ge- 
tha och norra Saltvik, der Orr dalsklint en (omkring 600 
fot öfver hafvet) anses såsom den högsta punkt på hela 
Åland. Betydliga bergsträckor träffas dessutom i södra 
Jomala och Lemland samt på Eckerö. Berg, dalar och 
vikar hafva sin hufvudrigtning från norr till söder, endast 
på några ställen i Sund är deras riglning motsatt eller 
från öster till vester. Några egentliga strömmar eller 
vattendrag finnas deremot alldeles icke; blott en och 
annan liten obetydlig bäck träffas i Saltvik och södra 
Finström. Träsk och smärre insjöar finnas i mängd, ehuru 
ingen af betydenhet. 
Ålands bergformalion är alldeles af en egen beskaf¬ 
fenhet, olik den både på Svenska och Finska sidan. Hela 
Åland hvilar nemligen på en grund, bestående af röd, 
groftärnig granit, af Linné kallad Saxum alandicum och 
beskrifves sålunda: y^tota fere Alandia insula pro funda¬ 
mento agnoscit petram e spato opaco rufo compositam, 
paucis admodum heterogeneis particulis immixtis.n I den 
sydöstra och östra skärgården träffas ock derjemte en 
mörkgrå, skimmerrådande bergart med hvita quarts-ådror. 
Kalksten finnes dels uppkastad vid stränderna, dels lös 
i jorden, men verkligt kalkbrott finnes nästan ingenstä¬ 
des. Jordmånen är i allmänhet stenbunden, beslående 
än af lera, än af sand, uppblandad med åtskilliga andra 
jordarter. 
. Vegetationen är på de flesta ställen ganska yppig, 
men mindre rik på mångfalld och arter. Skogarne bestå 
