6 
Lumparland och Wårdö, och drag en linea i rigtning 
från nordvest till sydost eller från Ådskär genom Getha 
och Finström förbi Attböle, östanåker^ *önninghyt 
BengtsbÖle^ Wesstngsboda och ut till Ådskär i Fögle fjär¬ 
den, — så uppslå följande märkvärdiga förhållanden: 
På östra sidan om denna linea har man således östra 
y 
delarne af Getha, Finström, Jomala och Lemland samt 
hela Saltvik, Sund, Wårdö och Lumparland, pä den ve¬ 
stra åler de återstående delarne af Getha, Fiuström, Jo¬ 
mala och Lemland samt hela Hammarland och Eckerö. 
Hvardera af dessa tvenne hufvuddelar har sin egen jord¬ 
mån, sitt eget vattensystem och sitt eget flodområde. I 
den östra delen består jordmånen af lera, är mera frukt¬ 
bärande och särdeles lämplig för åkerbruk; i den vestra 
deremot består den mestadels af sand, här och der fin¬ 
nes sand- eller kalkmergel blandad med mylla eller mo- 
jord, är i allmänhet mera mager och ej så fruktbrin¬ 
gande. I det östra vattensystemet är Lumparn medel¬ 
punkten, hvilken genom åtskilliga sund står i förbindelse 
med Wargathafjärden och Föglefjarden samt tränger djupt 
upp i landet medelst Saltviksfjärden. Vattnet är i all¬ 
mänhet mindre saltaktigt, emedan föreningen med hafvet 
är mera utestängd genom de vidsträckta yttre skärgår— 
darne. I det Vestra vattensystemet är Pansarnäsfjärden 
medelpunkten, som upplager Bergöfjärden med Poslaviken 
samt Orrfjärden, och står sjelf i förening med Finhofjär- 
den och hafvet. Vattnet vid kusterna har härslädes mera 
sälta, emedan landet slår i omedelbar beröring med Öster¬ 
sjön, Ålands haf och Bollniska viken. 1 det östra flor- 
området har vegetationen sitt centrum omkring Tosarby, 
Kastelholm och Sunds kyrka; i det vestra åler är den 
concenlrerad omkring Bastö, Bolstaholm och Skarpnåtö, 
Föröfrigt karakteriseras det östra området deraf, alt eken 
förekommer mera sällan och att vikar och berg stundom 
ega en mera oregelbunden utsträckning; i det vestra der¬ 
emot äro ekar, almar och lindar temligen allmänna och 
ofta grupperade i behagliga lundar; träsk, insjöar, hafs- 
vikar och berg hafva der öfverallt den för Åland regel¬ 
bundna riglningen från norr till söder. Dessutom äro 
Lycopus europæus, Echinospermum Lappula, Ranunculus Lin- 
