63 
holms {gymnasium. Under begagnandet af sistnämnda 
läroverk intogs han af kärleken för naturvetenskaperna, 
hvilka under kommande är utgjorde hans tröst och fröjd. 
— Under Gyranasiitiden öfverenskom han med några af 
sina kamrater om bildandet af en naluralhislorisk för¬ 
ening inom läroverket, hvilken fortfor under några år. 
Redan då började de unga att länka på en Stockholms- 
flora och sammanskrefvo ett utkast derlill. Detta har dock, 
ledsamt nog, förkommit. Från samma lid härstammar det 
lilla Herbarium som tillhör Stockholms Gymnasium. Det 
upplades till största delen af Holmström, som hfven skrif- 
vit namnen på de flesta växtomslagen. Snäckor och in¬ 
sekter utgjorde, näst växterna, den naluralhistoriska för¬ 
eningens största favoriter. D. S. Högberg var den som 
mest utmärkte sig i deras eftersökande, Silfverstolpe och 
Holmström i växternas. — Studentexamen undergick han 
år 1836. År 1839 började han en privatskola, hvarmed 
han fortfor till 1844, då han anställdes som lärare vid 
Stockholms Lycæum. Under hela denna tid sysselsatte 
han sig ofta och gerna med botaniska studier, och ser— 
deles den afdelning deraf, som tillhör den botaniska litte¬ 
raturhistorien. Också var han i densamma bevandrad, 
samt rådfrågades ofta i det afseendet af sina vänner. I 
hans rika bibliothek saknas få af de botaniska böcker som 
utkommit inom fäderneslandet. Dessutom studerade han 
med förkärlek de gamla romerska författarne. Hvad han 
af sina ringa tillgångar kunde aflägga användes vanligtvis 
till inköp af ofta nog dyrbara upplagor af deras arbeten. 
En författare läste han dagligen och bar ständigt i sin 
ficka ett exemplar deraf. Delta var Apulejus, hvarafhan 
förskaffat sig öfver 40 upplagor. Nästan samma förhål¬ 
lande var det med Petronius. Hvad egentliga meningen 
var dermed ville han icke gerna säga, men man förmo¬ 
dar alt han ämnade utgifva något arbete öfver dem. 
Dels såsom lärare i naturalhistorien, dels för eget 
nöje gjorde han temligen ofta exkursioner och var der- 
igenom ganska bekant med traktens vegetation. Någon 
flitig växtsamlare var han dock icke. Han betraktade 
heldre blommorna i sitt naturliga tillstånd, än sedan de 
blifvit brutna från sin stängel. 
