G4 
1 flera lidskriller har han författat original-uppsat¬ 
ser och recensioner, hvarförutan han öfversatt mänga så¬ 
väl naturhistoriska som homiletiska afhandlingar. Corri- 
gering af stafningssältet i den under tryckning varande 
Bibeln upptog mycken tid af hans båda sista år. I Bo¬ 
taniska Notiser för 1843 har han skrifvit »Almanachs- 
Adnotalioner för år 1733 af Carl v. Linné». I årgången 
1849 träffas Holmströms bästa afbandling: »Utkast till 
Svenska Florans Litteraturhistoria». Skada att den aldrig 
blef afslutad! I densamma hade han kunnat nedlägga 
frukterna af sina älsklingsforskningar. I grafven göra de 
ingen nytta! — I handskrift eflerlemnar han flere dels 
fullbordade dels ej afslutade efterbildningar och öfver- 
sällningar af de romerska och grekiska skalderna. 
Döden kom både olägligt och lägligt: olägligt för 
den bortgångnes vänner, som önskat få länge draga nytta 
af hans beläsenhet och umgänge; lägligt för den bortgångne 
sjelf, som påstod sig redan genomvandrat den blomster- 
beströdda delen af sin bana — den möjligen återstående 
var ännu icke utstakad, och ovissheten om dennas rikt¬ 
ning samt om det bästa valet, plågade honom mycket 
under de sista månaderna. Få timmar före den sista be¬ 
sökte han i ett bibliografiskt ärende den vän som tecknat 
dessa minnesord. På aftonen den 22 Mars 1832 flydde 
den frigjorda anden till de högre rymderna. 
SKerhurium etitomologicum. 
Uti den 28 Årsberättelsen af det Schlesiska Sällska¬ 
pet för fosterländsk Cultur säges sid. 88: »Hr Professor 
V. Siebold förevisade församlingen ett af honom bildadt 
Herbarium entomologicum, hvilket innehöll en stor mängd 
Galläpplelika utväxter och andra sjukliga bildningar, som 
blifvit förorsakade genom diverse insekters angrepp på 
växter. Äfvenledes förekom deruti dels en massa blad 
af örter, buskar och träd, hvilka blifvit sönderätna och 
genomborrade pä olika sätt af insekter, dels åtskilliga 
växtdelar, som voro öfverklädda af onaturliga hår ocb 
andra beklädnader.» — Ett eget herbarium! 
STOr, KIIOI-M, TRYCKT ROS J O H. RRCKMAN, 1852. 
