91 
tillsammans, hvadan den tvingades alt skjuta pä höjden 
och derigenom hlifva slakare än vanligt. 
En växt, som vid Femsjö serdeles varierade, är 
Orchis maculata, ja lill den grad, att jag nästan skulle 
tro, alt den omfattar flera species, ehuru min tid ej tillät 
mi«; att närmare observera densamma. Icke sällan före- 
kom den med rent hvila blommor, med fläcklösa blad 
o. s. V. — Vid Knäfvelstorp nära Halmstad förekommer 
i fuktiga ängar Gymnadenia Conopsea j8.) densiflora, full¬ 
komligt lik Gollländska exemplar, om ej något litet ro¬ 
bustare. 
Bland de växter, som jag isynnerhet längtade alt 
vid Femsjö få studera, var släglet Sparganium. Milt hopp 
gäckades dock till en del, emedan jag ej kunde erhålla 
några mogna frukter af den äkta Sp, natans L., ej heller 
flnna den i skogskärren förekommande Sp. fluitans Fr. 
De små observationer, som jag gjorde på Sp. minimum 
C. Bauh. och en var. af Sp. natans L., äfvensom det jag 
under jemnförelsen af talrika torkade ex. af Sp. fluitans 
Fr. iakttagit, vill jag här meddela. Först vill jag rörande 
dessa 5 arter anmärka, att honaxen hos dem alla före¬ 
komma såväl skaftade som oskaftade neml. så, alt de öfre 
alltid äro oskaftade och de (1—3] nedre vanligen (ej 
alltid] äro skaftade. Sä t. ex. är hos Sp. fluitans endast 
de öfversta, tält tillsammans sittande honaxen oskaftade, 
under det i bladvecken nedanför vanligen 1 (sällan 2) 
finnas skaftade. Dessa skaftade ax äro ofta ej rigtigt ut¬ 
vecklade utan sitta inneslutna, liksom förqväfda af blad— 
slidorna, ja saknas någon gång alldeles, hvadan de vid 
beskrifningen i Fr. S. Veg. Scand. p. 539. blifvit öfver- 
sedda, då det heter: »spadicibus congestis», emedan delta 
gäller endast om de öfre oskaftade honaxen. Hos Sp. 
minimum äro vanligen de nedre (2—3) axen skaftade och 
de öfre alltid oskaftade, ehuru man äfven kan träffa ex. 
med endast oskaftade hufvuden. Hos Sp. natans, som 
oftast är grenig i toppen, är likaledes endast de nedersta 
(1, sällan 2) skaftade på bufvudgrenen, men på de smärre 
sidogrenarne finnes högst sällan annat än oskaftade ax. 
Af beskrifningen i Fr. S. Veg. Scand. p. 560. skulle man 
kunna sluta, alt alla honaxen äro skaftade (»spadicibus 
