94 
Man följer stora vägen fiäii Hemniershult till Grenadier- 
torpet Björkefors *), i hvars grannskap vägen mot Mjöhult 
tager af åt öster. Afståndet från Björkefors fram till 
Mjöhults-gårdarne, som ligga enstaka, är ungefär Vs mil; 
men från Bj. till B. fruticosae växeställe är omkrin g '/3 af 
sistnämnda afstånd. När man passerat åbron och torpet 
der nära invid samt kommit genom dess gärde ut på ut¬ 
marken, ligger pä höger hand om vägen mot Mjöhult 
en inhägnad, som kallas Wämmafallet eller Wämmafalls- 
maden, hvaresl bland Betula nana äfven anträffades den 
ifrågavarande busken». Af en benäget medsänd karta till 
närmare upplysning öfver trakten synes, att den växte 
alldeles invid vägen i den flik af kärret, som man först 
måste passera, då man kommit ut pä utmarken, just då 
vägen delar sig. Hvarken der eller längre ned mot Stub— 
basjön kunde jag finna den. — Betula humilis Schrank. 
har deremot i sommar blifvit, ehuru sparsamt, återfunnen 
af Mag. S. Forsgård, enl. meddelad underrättelse. — Vid 
Winnerstad nära Motala, der jag qvardröjde en dag hos 
bröderna Holmgren, insamlades i en fuktig barrskog Ver- 
rucaria argillacea (på kalkstenar) samt Parmelia Femsjo- 
nensis ymnig med frukt, ett fynd, som var rnig så myc¬ 
ket kärare, som jag förgäfves sökt den vid Femsjö. 
Rät i e Is er: 
Pag. 53, rad. 13 står cotacea, läs cotaria. 
» 56, )) 29 » N. Saraböke, läs N. Bökeberg. 
» 75, » 23 » torpet Dalla, läs Dalen. 
liitteratup-Ö 
Veæternas Ænatomi och. Physiologi» I s^ammandrag^ 
af F*. llng^er« Hed. D:r ocliProf* i Orätz. Öfversättning 
med tillägg och anmärkningar af N. J. Andersson, Botanices Docens 
vid Upsala Universitet. Med 79 i teiten intryckta figurer. Stockholm, 
Zacharias Hæggstrom, 1852. 
»Alltifrån den store mästaren Linné, som med ödmjuk 
glädje bekände, att »Gud låtit honom koxa in i sin hem- 
*) Utmed denna väg växte otaliga massor af Radiola millegrana. 
