146 
i 
Resan företogs den 4 Juli i sällskap med min vän 
n. Kotschy*) ocb Hr Velitz från Siebenbiirgen. He]a 
förmiddagen regnade det starkt, men då åtskilliga tecken 
bebådade vackert väder för följande dag (sommaren 1851 
var i Wien mycket ostadig), afresle vi oaktadt det ihål¬ 
lande regnet kl. 2 e. m. pä jernvägen till Glocknitz. 
Också hade vi ej bedragit oss, ty redan innan ankomsten 
dit (mot kl. 6) hade regnet upphört, och under det vi 
i det välbelägna värdshuset »zum Alpenhorn» intogo vår 
måltid, klarnade det alldeles, så att de kringstående höga 
bergens spetsar tecknade sig tydligare mot himmelens rena 
blå. Här togo vi vagn till Reichenau, en by, der vägen 
går utmed en alpström (Schwarzau), förbi storartade bygg¬ 
nader (viadukter etc.) för jernvägen öfver Semmeringer- 
alp. Utmed bergväggarne växte tät och vacker skog af 
P. Larix jemte P, silvestris^ men den kring Wien' all¬ 
männa P. nigricans sägo vi här ej till. Redan innan man 
kommer till Reichenau, börjar vägen sliga uppåt; vi lem- 
nade alltså vagnen och fortsatte färden till fot. Här 
började också naturen med ens antaga ett annat utseende; 
dalen, hvarigenom vi vandrade, sammanträngdes allt mer 
af stela berg, från hvilkas snöiga, molnhöjda toppar en 
frisk, kylig vind blåste emot oss. En och annan växt 
förkunnade ock redan fjellens grannskap, t. ex. enstaka 
stånd af Veratrum album; Arabis alfina frodades i klipp¬ 
springor invid bäcken, som rinner genom dalen (Kallen 
Rach). Efter ett beständigt stigande uppföre, kommo vi 
omkring kl. 9 pä aftonen till vårt nattläger, Prein, som 
är sista värdshuset under Raxalpe. 
Följande morgon, sedan vår förare infunnit sig, upp- 
brölo vi tidigt och fortsatte vandringen upp på Rax ge¬ 
nom Preiner-Thal. Om ett par timmar upphörde sko¬ 
gen tvärt med Pinus Abies och P. Pumilio vidtog och 
vi inträdde i den vida, lysta och öde men af mig if- 
rigl efterlängtade och säkert af ingen botanist utan stilla 
glädje beträdda regionen — alpörlernas. Efter att flitigt 
hafva samlat af dess herrligheler, slogo vi oss ned och 
*) Hr Kolscliy, känd, bland annat, genom sina vidsträckta och vig¬ 
tiga resor i Asien och det inre af Afri]<a, har nyligen blifvit ut¬ 
nämnd lill andre kustos-adjunkt vid kejserl. herbarium i Wien. 
