191 
ullscellerna äro efter sin hela längd af samma bredd, då 
deremot Nässlans bastceller visa omvexlande utvidgningar 
och sammansnörpningar. Behandlad med jod och svaf- 
velsyra förhåller sig bomullen likasom linträden; den visar 
spiraler eller ringar, under det nässeltråden i det yttersta 
lagret utvecklar ett bredt vridet spiralband, men i de in¬ 
nersta lagren mycket fina, tätt på hvarandra följande 
spiraler. 
Baslcellerna af Nyzeländska linet (Phormium lenax) 
' likna, sedda under vatten, linets celler, men igenkännas 
dock genast pa sin styfhet. Dess cellmembran är ved- 
artad, hvarföre den icke blir blå af jod och svafvelsyra. 
Genom kokning med kaustik kalilut aflägsnar man ved¬ 
ämnet, och det förut styfva baslröret blir böjligt. Med 
jod och svafvelsyra behandlad förhåller den sig nu all¬ 
deles som bomull, ulan användning af kalilul; dock ver¬ 
kar svafvelsyran något häftigare och tråden blir snart 
förstörd. Närvaron af vedämne uti nyzeländska linet för¬ 
orsakar sannolikt dess stora styrka och dess värde för 
beredning af skeppståg. 
Vill man undersöka af hvilket slag bastceller en 
väfnad består, så upprispar man ett litet prof af den¬ 
samma och uttager trådar såväl af ränningen som insla¬ 
get. Sedan trådarne blifvit sönderdelade utbredas de på en 
glasskifva, hvarpå finnes en droppe vatten, och betäckas 
med ett lunnt täckglas, samt föras under mikroskopet. 
Tvåhundrade gångers förstoring är tillräcklig. Ma n igen¬ 
känner på detta sätt, vid trådarnas noggranna betraktande, 
hvilket slag af baslceller man har under ögonen, under 
det färgprofvet, om tråden sjelf är af blandad natur, l. ex. 
af lin och bomull, svårligen kan afgöra detsamma. 
Förmodad rärme-utvecleting hos So Idanella 
alpina» 
Uti Åkerbruks-sällskapets i Lyon Annaler anför D;r 
Lortet, all Soldanella alpina, då den blommar under snön, 
bildar rundt omkring sig en liten håla i drifvan. Detta 
synes antyda, att denna växt, likasom Arum m. fl., under 
blomningstiden utvecklar värme. 
