finnas dock några former, anträffade dels på kalkhal¬ 
tig! murbruk dels ock på urberg. 
Nästan alla utmärka sig genom en dåligt utbildad 
crusta. Arter med bättre utbildad sådan sakna ock 
vanligen sfäroidceller. 
Märkas bör ock, att jag hos Fê^r^<car^a-arter med 
väl utvecklad bål t. ex. V. maura Wnbo. (Söderm. på 
urkalk) och V. plmnhea Ach. (Vestergötland på silurisk 
kalk) ej lyckats anträffa sfäroidcellika bildningar. 
Den 21 Mars 1889. 
1. Några växtfysiognomiska anteckningar 
från norra Dalsland. 
Af A. G. Kellgren. 
o 
Området norr och nordvest om staden Amål 
visar en mycket torftig flora i motsats till mel¬ 
lersta Dalsland. ’ Trakten i fråga är dock mera upp¬ 
odlad än norra Dalsland i öfrigt och kontrasterar , 
synnerligen skarpt mot den del af södra Värmland, 
hvartill den gränsar i norr, och som är utmärkt 
för väldiga skogar och moras. Amålstrakten har 
också varit rik på skog, men ansenligt sköflats på de 
sista 20 åren. 
En sådan skogsafverkning ligger just till grund 
for följande fysiognomiska anteckningar, gjorda som¬ 
maren 88 . Det undersökta området tillhör hemmanet 
Segersbyn, ^/4 mil norr om Amål, och utgöres af en 
bergplatå, genomskuren af två hvarandra korsande 
dalar. Största delen af skogen i fråga nedhöggs 1879, 
hvarpå ”fället” kasades och brändes 1880. Mindre 
delar i norr och vester afröjdes respektive åren 78 
samt 79—80. Hela ”fallet”, såsom dessa skogsafröj- 
ningar här kallas, kunde derföre tjena såsom material 
för en undersökning af vegetationens utveckling under 
en tid af 10 år räknadt från den första afröjningen. 
Äldre ”fållen” saknas ej häller till jämförelse i trakten. 
