6 
lertid fordras liärtill en ansenlig tidrymd, under hvil¬ 
ken ”fallena” tjena som betesmarker. Grräs och Carices 
förekomma blott sparsamt i barrblandskogens under¬ 
vegetation, men efter skogens nedhuggning utbreda 
sig de förr enstaka gräsen i synnerhet i dalarne och 
på djupare jord med någorlunda stor fuktighetsgrad, 
exempelvis 4 enl. Hults beteckningssätt. 
Aïra flexuosa och ccespitosa komma visserligen 
aldrig att bilda några mattor, men ökas dock betyd¬ 
ligt. En gräsmatta bildas der emot relativt fort af 
Poa-arter samt Festuca ovina och på fuktigare lokaler 
af Glyceria fluitans och Carices. Derjemte uppträda 
Älcliemilla vulgaris^ Ajuga pyramidalis.^ Stellaria Friesi- 
ana^ Lotus corniculatus.^ Gatium palustre.^ Equisetum 
arvense och silvaticum jemte Fteris^ Dr y opter is och 
PJiaeg opter is-sivtev^ som inblandade i gräsmattan är o 
ganska vigtiga för betet. 
Jag öfvergår nu till- beskrifning af några karak¬ 
teristiska växters uppträdande på ”fällena”, der de dels 
bilda formationer dels kolonier (tyskarnes Ansiedlung). 
Synnerligen karaktäristisk för det ifrågavarande 
florområdets ”fällen” är hallonsnår for mationen. Namnet 
är bildadt i analogi med Hults benämning törnsnår *). 
Muhus iclceus förekommer i början rätt sparsamt, och 
först på fjerde året efter afröjningen är formationen 
på kulminationsstadiet. . Under de första åren domi¬ 
nerar deremot Fragaria vesca och ger en viss karak¬ 
tär åt formationen, ehuru af kortare varaktighet. 
Muhus idceus-iormoXionQi). är också inom några år (5 
—10) dömd till undergång, ty dess plats inkräktas 
så småningom af Vaccinium och Myrtillus. I och 
med denna sistnämda växts invandring har också 
barrskogen vunnit terräng. Tiden för vegetationens 
genomlöpande af denna serie, börjande med Fragaria 
vesca och slutande med Myrtillus nigra, samt kulmine- 
*) Meddelande af Societas pro Fauna et Flora Fennica 12:‘1885 
■— Hult Blek. veg. 
