16 
tenstånd, hvilket liksom skogssjöars i allmänhet är 
mycket känsligt för blott en kort tid af regn eller 
torka, högst betydligt sjunka, och som klädt denna 
landvinning med kanske flere generationer den ena 
efter den andra af resliga furor. Men så kom den i 
det föregående påvisade insulära perioden. Vattenspe¬ 
gelns normal-nivå höjde sig snart och satte tallarne 
på de forna.^ stränderna under vatten. De nertill 
bortruttnande stammarne brakade sönder för stormarne 
och föllo ut i vattnet, medan de harzrika stubbarne 
blefvo kvar, konserverade under sjöns allt mer sti¬ 
gande yta. 
Så somliga ställen bildade de öfversta stubbarne 
små holmar, på hvilka Sphagnum palustre jemte Toly- 
trichum strictum klängde sig fast. 
Inträffade så ett torrare skede. Det var vid en 
tidpunkt, som ligger vår temligen nära. Vattennivån 
sjönk, och de gamla stubbarne visade sig på det nu¬ 
tida öfversvämningsområdet, eller sticka upp ur vattnet, 
när det är som grundast. *) 
Hvitmossan i de forna holmarne uttorkades; björ¬ 
kar, tallar och alar spirade upp och kring deras föt- 
ter bredde sig Hylocomium parietinum ut i svallande 
mattor. 
Möjligheten af att sjön genom den obetydliga 
bäck, som kartskizzen visar vara dess utlopp, vid 
någon tidpunkt blifvit så starkt sänkt, att träd kun¬ 
nat växa på den gamla sjöbottnen är nästan ingen. 
På en lång sträckning banar den sig fram utan stup- 
ning genom flacka mossar. 
*) Antagligen hafva dock en del stubbar tillhört sjelfva torfven, 
som i senare tid blifvit bortspolad. En del af stubbarne i profilen 
h ha nog legat under ”mossranden”, som troligen en gäng funnits vid 
denna strand, men blifvit bortryckt af vårböljorna eller af den upp¬ 
brytande isen. 
