f 
25 
(Bot. Not. 1889); jeg for min Del skulde i det mindste 
icke have anset det Umagen værd, dersom det kun 
gjaldt Spörgsmaalets videnskabelige Side. Angaaende 
denne vil en plantef 3 ^siologisk kyndig Botaniker ikke 
længere kunne være i Tvivl, og man linder da ogsaa, 
at Herr L:s Arbeide (Anpassungen I) af saadanne 
forbigaaes i Taushed, eller fremholdes som urigtigt. 
WiESNEE (Biologie der Pflanzen. Wien 1889) nævner 
saaledes, hvor han taler om Planternes Tilpasninger 
til Begn og Dug, A. W. Schimper og Gr. Yolkens, 
men ikke Hr L.; og Volkens, som har havt Anledning 
til at studere nogle Ørkenplanter, som virkelig have 
Tilpasninger for at optage Vand gjenem overjordiske 
Organer, yttrer om Herr L. (Yolkens, Die Flora d. 
ægyptisch-arabischen Wüste, Berlin 1887, p. 31): 
”In allen Pallen sind es Trichome, die die Wasser- 
aufnahme bewerkstelligen, indessen, wie ich hier von 
vornherein bemerken möchte, niemals solche wie sie 
von Lundström als vorzugsweise der Absorption von 
Begen und Thau angepasst geschildert werden.” 
Naturligvis kan der i Literaturen ogsaa lindes 
en eller anden, som uden videre tager Herr L:s Spe¬ 
kulationer for gode saaledes den i ovenstaaende Motto 
omtalte Professor Kerner, som Herr L. ogsaa citerer, 
men da Kerner aldeles ikke er Plantefysiolog kan 
hans manglende Kritik i dette, som i liere andre 
Tilfælder, f. Ex. Latliræa Sqiiamaria’s Insektædning, 
blive forklarlig. 
De nye Porsög, som Hr. L. har anstillet for at 
bevise Bigtigheden af sine Paastande, staa, efter Be¬ 
skrivelsen at dömme, i sin Methode saa betydeligt 
efter Porsög som udförtes for mere end 100 Aar siden 
(f. ex. af S. Hales, Statical essays 1727 og Bonnet, 
Bech s. l’usage d. feuilles 1754), at det næppe kan 
falde nogen nulevende Plantefysiolog ind at optage 
dem til alvorlig Diskusion. Ja det er virkelig fornøie- 
ligt at læse, hvordan Hr. L. ved sine Porsög, hvor- 
